12 



staar, at Ribbenene er slanke, rundagtige, ligesom hos Øglerne 

 (»Die Rippen der Archaopteryx waren noch schlank, rundlich, 

 åhnlich wie bei Eidechsen«. Lydekker endelig siger om dem, 

 at ved Mangelen af Krogtappe var A's Ribben mere specialise- 

 rede end nogen Fugls, idet disse Tappe forekommer hos mange 

 Krybdyr (»In the abscense of hooklike (uncinate) processes to 

 the ribs, Archæopteryx appears to be more specialised than 

 ordinary birds, seeing that these elements exist in manj^ reptiles«). 

 Maaske ligger det dog nærmere at slutte, at Krogtappene er en 



Fig. 6. Vinge af Archæopteryx, tegnet saaledes, som man maa formode, at Sving- 

 fjerene har været anbragt paa Knoglerne. 6 Haand- og 11 ArmsvingQer. 



senere Erhværvelse opnaaet ad forskellige Veje baade hos Nu- 

 tidsfugle, Krokodiller og den mærkelige Krybdyrorden Rhyncho- 

 cephalia (Hatteria). Spørgsmaalet er iøvrigt meget vanskeligt at 

 løse, idet en af de største »Urpadder« (Stegocephali), Eryops fra 

 Permtiden, har stærke Krogtappe paa sine Ribben. 



Da Archæopteryx utvivlsomt var beklædt med Fjer, maa 

 den naturligvis stilles indenfor F'ugleklassen, men hvor nær den 

 har staaet Fuglenes oprindelige Stamform, kan vi først i de 

 følgende Afsnit komme nærmere ind paa. Naar man kalder den 

 en Slags Forløber (Pro-Avis) for de egentlige Fugle, er man 

 næppe langt fra Sandheden. 



Saa vidt man kan se af Fjeraftrykkene i Stenen, havde Old- 

 fuglen ikke over 6 Haandsvingfjer, der utvivlsomt var fæstede 

 til Mellemhaandsknoglerne, og 10 — 11 Armsvingfjer. Tegner vi 



