13 



derefter Vingen op i de rette Størrelsesforhold, saa faar vi et 

 Billede som Fig. 6 viser. Til Sammenligning ses i Fig. 7 Vingen 

 af en P'asan, som har 12 Haandsvingfjer og 16 Armsvingfjer. 

 Det fremgaar deraf, at den samme svage Knogleforbindelse, som 

 allerede er fremhævet ved Omtalen af Underarmen, gentager sig 

 med Mellemhaandsbenene. Se paa Fasanvingen, hvor disse 



Fig. 7. Vingeknoglerne af Fasan med tillieftede 12 Haand- og 16 Armsvingfjer. 

 Stærkere formindsket end Fig. 6. men saaledes, at Armknoglerne er bleven 

 omtrent lige lange, for at man bedre kan sammenligne baade Fjerlængde og 



Knoglestj^rke. 



viger ud fra hinanden og danner en fast Ramme, over hvilken 

 de inderste Haandsvingfjer lægger sig. Alene af Formen paa 

 Oldfuglens Knogler kan man skønne, hvor lidet udprægede 

 (specialiserede) de endnu er som Vingeknogler, ja berøvet Fjerene 

 {se Fig. 4) minder de næsten mere om Abearme end om Vinger. 

 Hvor lille Oldfuglens Vinge var, ses bedst ved Sammenligning 

 med en Duevinge (Fig. 8), hvis Fladeindhold er 304 cm^ (Wieders- 

 heim); Oldfuglens Vingeflade var c. 163 cm^ altsaa lidt over 

 Halvdelen af Duens; — den har utvivlsomt været en tarvelig 

 Flyver. 



Halens Besætning af Fjer er ganske enestaaende i Fugle- 

 verdenen, og selv om dens Hvirvelforbindelser ikke havde gjort 

 det tydeligt, at den var ganske stiv, havde man dog set sig 



