28 



Fig. 22. H Rids af Hovedskal med 

 Hjærnehulhed af Kridtlom, Hesperornis 

 regalis, C det samme af Islom, Colym- 

 biis glacialis, begge set fra oven (efter 

 Marsh), A Hjærne af Alligator, c Stor- 

 hjærne, eb Cerebellum, ol Lugtelabber, 

 op Synshøjene, m den forlængede Ryg- 

 marv. 



Og med bagudrettede Spidser. 

 Roden var betydelig sværere 

 end Kronen. De sad ikke, som 

 hos Tandtærnen, i hver sin 

 Grube, men i en fælles Fure, 

 ligesom hos de samtidige Hval- 

 øgler (Ichthijosanriis). Fig. 21 

 viser, hvorledes denne Længde- 

 fure nærmest ser ud, som om 

 den var fremkommen ved For- 

 ening af de enkelte Tandgruber, 

 idet der findes tydelige Rester 

 af Skillevæggene. Tænderne 

 blev rimeligvis holdt i Stilling 

 ved Brusk, og lignede ganske 

 Tænderne hos den ogsaa i Kridt- 

 tiden levende store Havøgle, 

 Mosasaiiriis. De skiftedes efter- 

 haanden paa den Maade, at 

 Erstatningstandens Kim ved Op- 

 sugning dannede en Hulhed 

 paa Indsiden af Roden af den 

 i Brug værende Tand, og saa- 

 ledes blev denne undermineret, 

 indtil den brækkede af, naar 



den nye Tand var bleven stor 

 nok. Tændernes Antal holdt sig derved konstant. Naar Kæberne 

 lukkedes, greb de ikke ind mellem hverandre, saaledes som hos 



de fleste Pattedyr, men 

 Overkæbens Tænder gik 

 ud over Underkæbens og 

 i Fig. 21 ses tydeligt den 

 Fure, der optog dem ; den 

 ligger lige udenfor bageste 

 Del af Tandrækken. 



Den »kongelige Vest- 

 fugls« Hjærne var meget 

 lille og mere krybdyragtig 

 Fig. 2:5. i3.(overst). 16. og 17. Hvirvel af Kridt- ^nd nogen anden fjedret 

 lom, Hesperornis regalis (efter M a r s h). V2 St. Skabnings. Fig. 22 Vil glve 



