35 



tilhæftninger. I den nederste (distale) Ende findes ogsaa karak- 

 teristiske Lighedspunkter mellem de to Fugle. Hele Knoglens 

 Længdeakse er hos Hesperornis langt stærkere sammenpresset 

 end hos Colymbus, navnlig i den libulare Side, og man har 



Fig. 31. Højre Fods Knogler af Kridtlom, Hesperornis regalis {H, med indtegnet 

 Kontur af formodet Svømmehud, (stærkt form.) S Højre Fod af Skarv (Phala- 

 crocorax carbo). Den overordentlig svære og kraftige fjerde Taa hos H er ret 

 enestaaende i Fugleverdenen, thi om end Qerde Taa ogsaa hos S er længere 

 end tredje, saa er den dog ikke kraftigere end denne. Og tredje Taas Ledflade 

 paa Tarso metatarsen er hos S mest fremtrædende, medens det er fjerde Taas 

 Ledflade, der saa ubetinget er den største hos H, at tredje her er bleven meget 

 lille, og anden Taas Ledflade trængt helt om paa Bagsiden af Tarsometatarsen, 

 et Forhold, der minder om Podicipes. Taaleddene er hos S flade, men hos H 

 sammentrykte fra Side til Side (se Fig. 27). 



Grund til at tro, at Femur hos Lom'en i Løbet af Aartusinder 

 vil gennemgaa en Omformning i denne Retning. 



Skinnebenet (tibiotarsus) er meget langt og kraftigt (325 mm) 

 og ligesom Lægbenet (fihula) minder det i høj Grad om Lom'ens; 

 dog er de to Ben ikke som hos denne samvoksede, men var 

 forenede ved Brusk. Længdeforholdene mellem de to Knogler 

 er ogsaa som hos Colymbus, En Ejendommehghed hos adskil- 

 lige dykkende Fugle er Knæskallens (patella) Udvikling, Denne 



3=' 



