36 



Knogle er hos disse Dykkere samfæstet med Tibiotarsen og 

 danner navnlig hos Colyinbus en mægtig Fremragning fra den 

 proksimale Ende at" Benets Længdeakse. Hos Hesperornis har 

 den naaet lignende Dimensioner, men den er ikke sam vokset 

 med Tibiotarsen, og medens Patella hos Colymbiis, navnlig hos 

 septentrionalis, har to fremadrettede, lodrette Benkamme, bestaar 

 den hos Hesperornis knn af en enkelt saadan, men denne er 

 da til Gengæld bredere og gaar mere ind over Femurs distale 



Ledflade (se Fig.27)end 

 hos Lom'en. Fig. 30 

 viser Patellas Stilling 

 hos Hesperornis regalis 

 og Colymbiis ylacialis. 

 Mellemfoden (tarso- 

 metatarsiis) har den for 

 Dykkere særlige Form, 

 stærkt sammentrykt fra 

 Side til Side. Sømmene 

 mellem de samfæstede 

 Mellemfodsknogler er i 

 Regelen tydeligt frem- 

 trædende, og der er ikke 

 nogen benet Tunnel for 



Fig. 32. Halehvirvler af Kridtlom, Hesperornis 



regalis (H), af Skarv, Phalacrocorax carho (Ph) 



og Skallesluger, Mergiis serrator (M). H stærkt. 



Pli noget formindsket. M omti\ nat. St. 



Bøjesenerne paa Bag- 

 siden. Som det frem- 

 gaar af Fig. 31 er fjerde 

 Taa overordentlig stærk 

 og kraftig i Forhold til de andre tre og dette gentages i Tarso- 

 metatarsen; tredje Taa er forholdsvis den svageste. Idet fjerde 

 Taa er længst, kommer Foden til at minde om Skarvens, og 

 den svage tredje Taa tyder ikke paa, at den var en Labbefod ; 

 der har sikkert været fuldstændig Svømmehud mellem Tæerne. 

 Halen bestod af 12 Hvirvler, men den sidste af disse er dog 

 ikke fundet. Som det vil ses af Fig. 32 har sjette til tiende 

 Hvirvel meget brede og kraftige, næsten sammenstødende Tvær- 

 tappe; desuden er de tre sidste Hvirvler samfæstede, saa Halen 

 har været beva^get som et Hele, hovedsagelig op og ned. Marsh 

 sammenligner den med en Bæverhale, og siger, at dens brede 

 Tværtappe er enestaaende (»unique«) i Fugleverdenen. Ganske 

 vist findes disse paa et større Antal Hvirvler hos Kridtlom end 



