39 



Det er netop Lemmets tidligere Benyttelse som Fuglevinge, der har 

 sat sit tydelige Stempel paa de samfæstede Fingerled og Mellem- 

 haandsknogler. Kridtlom'ens Vingeløshed synes snarere et Bevis 

 for, at denne Opgivelse af Flyveævnen kan finde Sted indenfor 

 alle Klassens Ordener, naar Naturforholdene indbyder dertil. Vi 

 kender adskillige Eksempler paa, at let Adgang til rigelig Føde 

 og Mangel paa Fjender har gjort Benyttelsen af Vingerne over- 



Fig. 35. F"laaet Krop af Fasan og Lom 

 set fra Siden. 



Fig. 36. Flaaet Krop af Fasan og Lom 

 set fra Bugen. 



flødig (Didiis, Pezophaps, Alca impennis). Disse ikke flyvende 

 Fugle vilde sikkert i Tidens Løb have mistet Brystbenskølen og 

 en Del af Vingeknoglerne, hvis Menneskene ikke havde udryddet 

 dem forinden (se ogsaa Vingen paa Billedet af Rovtrane S. 65). 

 Imidlertid har en anden Videnskabsmand, Prof. Otto Jaekel, 

 formaaet at bringe denne Miskendelse af Kridtlom'ens tj'piske 

 Ejendommeligheder til Forvirringens Højdepunkt, idet han i sin 

 nye, og iøvrigt meget interessante, Bog »Die Wirbeltiere (Berlin 

 1911)« S. 174 kalder Hesperornis for en Strandløber, »die sich 

 offenbar nicht der Schwimmbewegung angepasst hatte, sondern 

 nur als Laufvogel am Ufer lebte«. Det bliver derfor nødvendigt. 



