54 



som er tabt af Mangel paa Brug i Tidernes Løb, kan ikke vokse 

 ud igen; paa Udviklingens Vej kan Stammen ikke vende 

 tilbage til oprindeligere Former (DoUo). 



Vi maa et Øjeblik dvæle ved dette Spørgsmaal, da det er af 

 allerstørste Betydning for Forstaaelsen af den Maade, hvorpaa 

 hele Udviklingen er foregaaet. 



Et Eksempel fra Fugleverdenen synes at modsige denne Sæt- 

 ning. Pengvinens Vinge ligner i det Ydre Hajens Brystfinne og 

 benyttes ganske som denne. Hvis vi nu antager, at Fuglene 

 nedstammer fra Krybdyrene og disse igen fra lavere Former, 

 saa kommer vi ned til Fiskefmnen som Udgangspunkt for Fuglens 

 Vinge, og naar nu Pengvinens Vinge atter er bleven til en Finne, 

 saa maa den jo være vendt tilbage til sin oprindelige Skikkelse! 

 — Disse Slutninger vilde være fuldkommen rigtige, hvis det her 

 kom an paa den ydre Form, thi Pengvinens Vinge har samme 

 Kontur som Hajens Brystfinne. Men det gør det jo ikke, thi 

 den ydre Form støbes blot efter Tilpasningen til Bevægelse i 

 samme Element; det er den indre Bygning, Konstruktionen, der 

 angiver det Punkt, hvorpaa Udviklingen befinder sig. Man be- 

 høver blot at kaste et Blik paa Benbygningen i de to her af- 

 bildede Forlemmer (Fig. 42) for at se, at Hajens tilhører en mere 

 oprindelig Type, medens Pengvinens allerede har gennemgaaet 

 en ganske særpræget Udvikling og Omdannelse for at blive til 

 Vinge. Ved at benyttes som Finne er den ganske vist forandret 

 i en betydelig Grad, idet den kun er bevægelig i Skulderleddet, 

 medens Leddene i Arm og Haand er fuldkommen stive. Lige- 

 ledes er alle Knogler bleven korte og flade, og Musklerne for- 

 svundne. Men alt dette er kun Tilpasning til dens nye Anven- 

 delse; den er derved ikke vendt tilbage til nogen oprindeligere 

 Form. 



En saadan tilsyneladende, udvendig Tilnærmelse, Lighed eller 

 mer eller mindre tydelig Overensstemmelse mellem Organer hos 

 to Arter, der staar hinanden ret fjærnt, kalder man et Konver- 

 gens fænomen. Nogen fuldstændig Konvergens har man aldrig 

 iagttaget; det er kun forskellige Enkeltheder, der ved en parallel 

 Udvikling kan faa den omtalte Lighed. Saaledes minder P'or- 

 tidens Ichthyosaurer, Hvaløglerne i høj Grad om Nutidens Del- 

 finer. Den hele Legemsform, det langstrakte med kegledannede 

 Tænder besatte Gab, den korte Hals og Forlemmernes Omdan- 

 nelse til Finner giver de to Former en stor Lighed med hinan- 



