62 



og Forlængelse, saa at de paa Land kunde benyttes til Gang 

 eller Spring, og Halen slæbes efter eller bruges til Støtte, thi 

 Baglemmerne, som er svundne, kan ikke vokse ud igen. Der- 

 imod er Halen meget kraftig, og det er ikke utænkeligt, at den 

 vilde være i Stand til at omdannes saaledes, at den ved stærk 

 Muskelspænding kunde slynge Dyret fremad i lange Hop. Der 

 blev altsaa herved dannet en helt ny Form for Bevægelse hos 

 et Hvirveldyr. Som en Parallel til dette kan jeg for Resten anføre 

 den paa Land hoppende Fisk, Dyndspringeren (Periophthaltmis), 

 men jeg har gennem dette Tankeforsøg blot villet gøre det klart, 

 paa hvilke Punkter der ligger Muligheder for en ny Organ- 

 dannelse og paa hvilke ikke. 



Saavidt man kan iagttage de enkelte Dyrestammers Udvikling 

 gennem forskellige Jordperioder, foregaar den hyppigst saaledes, 

 at Begyndelsen sker med smaa og lidet udprægede Former, som 

 ganske jævnt og langsomt tihager i Vækst og særlig Organud- 

 vikling. Omformningen kan dog ogsaa standse eller være saa 

 ringe, at Dyret bevares ret uforandret helt op til Nutiden. I Mod- 

 sætning hertil kan andre Stammer vise en frodig, næsten eks- 

 plosiv Udvikhngsævne; 'de svinger sig forholdsvis hastigt op til 

 stærkt særprægede Kæmpeformer [Dinosaiiria, Dinotheriiim o. s. v.), 

 men disse forsvinder da ofte lige saa rask igen. En Gruppes 

 Udviklingshurtighed staar hyppigt i omvendt Forhold til dens 

 Livsvarighed. Hele denne Stammeformning og Artsdannelse er 

 dog for det meste af en saare indviklet Natur, og vi skal i et 

 senere Afsnit komme nærmere ind paa disse vanskelige Spørgs- 

 maal, som yderhgere besværliggøres ved det fossile Materiales 

 Utilstrækkelighed. Dollos Lov giver os jo kun Oplysning om 

 enkelte af de mange Former for Udvikling, og vi maa vel vogte 

 os for at betragte den som et ufejlbarligt Dogme. Den udtaler 

 kun visse Hovedregler, der synes at gentage sig, saasnart Ud- 

 viklingen slaar ind paa et særligt Spor. At der kan findes Und- 

 tagelser fra disse Regler ligger i Sagens Natur. Fra Biologers 

 Side er der gjort Forsøg paa at omstyrte Loven, idet det er 

 lykkedes at faa enkelte Salamandre og Firben, som fødte levende 

 Unger, til atter at lægge Æg ved at forandre Omgivelsernes 

 Temperatur og Fugtighedsgrad. Og man har efter disse Forsøg 

 paastaaet, at Æggelederen her har generhværvet sin tabte Ævne 

 til at danne Æggeskal, og at den saaledes er vendt tilbage til en 

 oprindehgere Form. Man skylder dog Beviset for, at denne Ægge- 



