63 



leder overhovedet har været saa forkrøblet, at DoUos Lov kunde 

 bringes til Anvendelse overfor den. En mikroskopisk Under- 

 søgelse, som mulig kunde bevise dette, foreligger ikke. 



Dollos Lov har bragt en værdifuld Uddybelse af Darwins 

 Evolutionslære. Darwin siger jo, at under Individernes Kamp 

 med Omgivelserne (struggle for life) vil de Former, der paa alle 

 Maader bedst har kunnet tillempe sig efter Omgivelserne og 

 derved har udviklet sig kraftigst, ogsaa have de bedste Mulig- 

 heder for at forplante Slægten og overføre dens Egenskaber til 

 Arten (sexual and natural selection). Vi ser nu, at »the most 

 fitted« ikke er den Slægt, der har udviklet de største og mest 





Fig. 47. Kraniebiudstj'kke af Oclnntopteryx toliapica 

 Hele Lænjiden var c. 14 cm. 



særprægede Former, men netop den tilsyneladende mere be- 

 skedne, der har bevaret et oprindeligere Præg og derfor sidder 

 inde med den største Variationsævne. 



Efter denne lille Afstikker vender vi tilbage til de uddøde 

 Fugle. Om Resten af dem kan jeg heldigvis fatte mig i Korthed. 

 Thi disse Fugle, der stærkt nærmer sig til Nutidsformerne, har 

 mindre Betydning for den LIndersøgelse, vi her beskæftiger os 

 med. At nogle af Nutidens Fugle (Steganopodes) staar i mer 

 eller mindre direkte Afstamningsforhold til Tandtærnen, kan der 

 ikke være nogen Tvivl om; og at denne igen befinder sig i el 

 lignende Forhold til Oldfuglen, maa vel ogsaa anses for givet. 

 Men det var Oldfuglens mulige Forfædre, vi skulde søge at ud- 

 finde. — Vi kan derfor nøjes med en kort Oversigt over Fugle- 

 faunaen i Tertiær og Kvartær og blot dvæle lidt mere ved de 

 ejendommeligere Arter. 



Tertiærtiden mener man har haft en Varighed af c. 2 Mill. 

 Aar; den deles i fire Perioder, Eocæn, Oligocæn, Miocæn og 

 Pliocæn. I de tidligste eocæne Lag er der fundet Rester af nogle 

 store Fugle, Gastornithes , med Laarknogler af 31 Centimeters 



