81 



Handelsværdi, naar de er smukkest i Glans og Fylde, d. v. s. i 

 Yngletiden; paa andre Tider har Fjerene ikke saa stærk Glans 

 og Elasticitet og er derfor værdiløse som Pynt. For det andet 

 har man den gunstigste Lejlighed til at dræhe Fuglene, netop 

 naar de yngler. Mange Arter drager vidt omkring og lever 

 spredt den største Del af Aaret, og da at efterstræbe dem for 

 Fjerenes Skyld vilde være forbundet med stort Arbejde og næppe 

 give noget godt pekuniært Resultat. Men disse Vandrere følger 

 deres nedarvede Vaner og trækker en Gang om Aaret tilbage 

 til deres gamle Hjem for at forplante Slægten. Da kommer 

 Fjerjægernes Tid, Fuglenes naturlige Frygt for Mennesket for- 

 svinder delvis under deres Omsorg for Afkommet, og man kan 

 derfor let skyde de gamle Fugle og berøve dem deres Fjer. 

 Ungerne gaber og skriger, men faar ingen Føde, og snart efter 

 Fjerjægerens Besøg ruger en højtidelig Stilhed over de nu øde 

 Strækninger. 



Aarsagen til, at Fjerhandelen er saa langt den mest øde- 

 læggende af alle de Faktorer, der medvirker til Udryddelse af 

 Fuglene, ligger netop i, at den forhindrer, at nye Fugle kommer 

 til Verden og vedligeholder Bestanden. 



Som et Eksempel paa de skæbnesvangre Virkninger af det 

 afskyelige Myrderi af Fugle i Yngletiden kan jeg fremhæve 

 Egrettehejren; jeg vil udvælge to af de mange officielle Rapporter, 

 som befinder sig i mit Eje, og som udviser Omfanget af de 

 aarlige Nedslagtninger af Fugle for Fjerenes Skyld. De er ud- 

 taget af de konsulære og diplomatiske Rapporter om Venezuelas 

 Handel og angiver Tallet af de i dette Land dræbte Egrettehejrer 

 i Aarene 189.S og 1908. I 1898 var Tallet 1,538,738, og i 1908 

 var det faldet til 257,916. Det vil sige, at de 10 Aars Blodbad 

 har reduceret det Antal, der bringes paa Markedet, fra rundt 

 IV2 Million til V* Million Fugle. 



Man kan vanskeligt overvurdere Betydningen af disse Tal; 

 de viser ikke alene, at Arten aftager hurtigt i Venezuela, men 

 de viser ogsaa at, hvis der ikke i Tide gribes ind for at beskytte 

 denne Fugl, vil dens Skæbne i Sydamerika blive den samme som 

 i Nordamerika og Kina, hvor den nu praktisk talt er udryddet. 



En saa prægtig Fugl som den amerikanske Jabiru^ burde 

 ikke profaneres paa saadan Maade, og dog viser Fjermarkedet 



^ En 4 — 5 Fod hoj Stork (Mijcteria americana) med snehvid Fjerdragt. 



O.A. 



