85 



gaar Udryddelsen af Emuen for sig med endnu større Hast. 

 Naar man erindrer, at Arten allerede er udryddet i Tasmanien, 

 Victoria og Syd-Australien, og at den i Ny-Syd-Wales og Queens- 

 land kun findes i faa spredte Flokke, faar man gennem Kata- 

 logerne fra Fjerauktionerne i London et Bevis paa Betydningen 

 af Nedslagtningen af Emuen. I 1909 blev 1019 Emuskind smuglet 

 ud af Australien og solgt paa offentlige Auktioner i London. 



Der er næppe nogen Fugl i hele Verden, der i den Grad har 

 vakt Zoologernes Beundring som Lyrehalen (Menura superba), 

 denne Australiens Pryd. Jo sjældnere den er bleven, des større 

 er ogsaa Efterspørgslen efter dens enestaaende Halefjer. For 

 nogle Aar siden blev der i et Distrikt skudt over 400 Individer 

 af denne Fugl i en enkelt Saison ; det er ikke længe siden, at 

 et Selskab af Fjerjægere omringede et stort Buskads, i hvilket 

 de vidste, at Lyrehalerne rugede; de satte Ild paa Buskadset og 

 nedskød de skønne Fugle, efterhaanden som de rædselslagne 

 flygtede for Ilden. Jægerne skar derefter Halerne af de dræbte 

 Fugle og lod Resten ligge. I gamle Dage vakte Lyrehalen Op- 

 mærksomhed paa Londons Fjermarkeder, men nu findes dens 

 Navn ikke længere i Katalogerne. Salget er ophørt — der kan 

 ikke skaftes flere Ofre. 



Jeg ved, at Udviklingslærens ivrige Tilhængere antager, at 

 de australske Lysthusfugle bygger og udsmykker deres Løvhytter 

 for dermed at bedaare Hunnerne, og at Bygmestrenes Dygtighed 

 udvikles gennem Hunnernes Udvalg. Mine Iagttagelser stemmer 

 ikke hermed; jeg har noget Kendskab til Lysthusfuglene, og jeg 

 føler mig overbevist om, at de kunstfærdige Bygninger ude- 

 lukkende opføres og benyttes i en uskyldig Fornøjelses Tjeneste, 

 og at de ikke alene beviser Tilstedeværelsen af æstetisk Sans 

 hos Dyrene, men ogsaa belærer os om, hvor meget vi mangler 

 i at have udtømmende Kendskab til Dyreverdenens høje Ud- 

 vikling. Hos alle Arter af Paradisfugle giver Skønhedssansen 

 sig til Kende. Fra den første Antydning hos Lav^'s Paradisfugl, 

 som rydder en lille Plads og smykker den med stærkt farvede 

 Blade, er vi i Stand til al følge denne Skønhedsdyrkelse opefter 

 til det kunstneriske Toppunkt, som naas af Ny-Guineas Gartner- 

 fugls mosdækkede Løvsal og pragtfulde Blomsterhave. Det er 

 en Skændsel, at disse ornithologiske Vidundere skal udleveres 

 til Ødelæggelse; Udryddelsen vil efterlade en tom Plads som 

 aldrig kan udfyldes; dog hører nogle af disse Lysthusfugle til 



