92 



mænd og Samlere. Her i Danmark findes i hvert Fald Viden- 

 skabsmænd, der glæder sig over og drager Lære af at iagttage 

 levende Fugle. Og selv smaa Samlinger, der næppe nogensinde 

 vil give direkte videnskabelige Resultater, har, naar de tilveje- 

 bringes paa skønsom Maade. utvivlsomt deres Berettigelse, bl. a. 

 derved, at de øger og undertiden fremkalder Interessen for Fugle- 

 livet; denne Interesse udvikler gærne Forstaaelsen af og deri- 

 gennem Bestræbelsen for Bevarelsen af Fuglefaunaen. 



A.C. 



ANMELDELSER. 



NORDENS FAGLAR, ANDRA IPPLAGEX AV L. A. JÅGERSKJOLD OCH 

 GUSTAF KOLTHOFF MED RILDER AV OLOF GYLLING 



Beijers Bokforlagsaktiebolag Stockholm. 



De første 5 Hæfter nf dette Værk foreligger nu, og man kan vel 

 deraf slutte, hvorledes Værket i sin Helhed vil blive. Enhver Fugle- 

 ven vil sikkert have Fornøjelse af de store, smukke Tavler, der gen- 

 giver Fuglene meget livagtigt og naturtro i smukke landskabelige 

 Omgivelser, men som nævnt i den tidligere Anmeldelse er Reproduk- 

 tionen ikke altid paa Højde med Billederne; det ser lidt underligt 

 ud at Broget Fluesnapper har en hel rosafarvet Glorie om sig med 

 samme rødlige Tone paa Bugen og tværsover Halsen. Foruden de 

 store Gengivelser følger med Hæfte 4 den første af de bebudede 

 Tavler med Afbildninger af flere Arter i mindre Størrelse. Tegning 

 og Farver staar vel paa Højde med, hvad der bydes i de fleste lig- 

 nende Værker, men Farven falder næsten overalt lidt udenfor Fug- 

 lenes Omrids, hvad der giver dem et underligt loddent Udseende. 



Teksten i de foreliggende Hæfter behandler væsentligt Drosselfugle 

 og Sangere. Som tidligere anført er Teksten ret knap, og Danmark 

 bliver noget stedmoderligt behandlet. Hos to Arter som Drosselrør- 

 sanger og Kærsanger, der ikke yngler i Sverig, anføres intetsomhelst 

 om Fuglenes Levevis, hvad dog for danske Læsere vil føles som en 

 væsentlig Mangel. — Naar Teksten er kortfattet, er det selvfølgelig 

 umuligt at faa alt med, men det, som overhovedet kommer med, bør 

 da være vel sigtet og aldeles utvivlsomt; en og anden Invending kan 

 nok rettes mod Teksten. Der er vel næppe mange, der vil gaa ind 

 paa, at hvert Par Havesangere har sit bestemte Distrikt og ikke 

 taaler andre Fugle i Nærheden. Havesangeren bygger dog nær sam- 

 men baade med Fugle af dens egen Art og andre. Om Brunellens 

 Hede anføres, at den hovedsagentlig bestaar af Mos; sandt nok, men 

 i hvert Tilfælde her i Landet er det ejendommelige for Reden, at 

 dens yderste Lag bestaar af ret grove Pinde, hvilket straks skiller 

 dens Rede fra alle andre af lignende Størrelse; at dens Sang minder 

 om Gærdesmuttens men er stærkere bliver vel en Skønssag; for 



