156 



6 — 8 Melorme om Dagen. Den holdt meget af haarde, hjemme- 

 bagte Kager, mere end af Myreæg. Det var mig selv, der serve- 

 rede den disse Kagekrummer paa mit Arbejdsbord, og hver 

 Aften, naar jeg efter Middag satte mig tilrette i min Stol, kom 

 den ind for at kræve sin Lækkerbisken. Glemte jeg den, hoppede 

 den nærmere og nærmere til mig paa Bordet eller flagrede tæt 

 forbi mit Ansigt. Naar den lille Bunke Krummer blev lagt paa 

 Bordet, spiste den lidt af dem og satte sig derefter til Rette paa 

 Ryggen af en bestemt Stol, hvor den sad ganske stille og iagt- 

 tog det store Dyr, der kunde sidde saa længe stille med en Bog 

 for Ansigtet, — det kan maaske ogsaa være, at det var med 

 Krummerne den holdt Øje. Med Mellemrum fløj den hen og 

 tog sig et lille Foder af disse. 



Den synes at holde af Musik; Violinspil og livlig Pianomusik 

 paa de høje Toner faar den til at kvidre. Selskaber holdt den 

 ikke af, saa blev den sky og satte sig op paa Gardinstangen. 

 Megen Morskab vakte det en Aften hos nogle Gæster, at de saa 

 den liste ud af Dagligstuen og hoppe op ad Trappen til Sove- 

 værelset for at gaa til Ro. Naar den saa en Kat ude i Haven, 

 fik den en frygtelig Skræk, udstødte gennemtrængende Skrig og 

 flagrede rundt i Stuen. Første Gang fløj den hen i Hovedet paa 

 Husmoderen, hun mente, det var for at advare hende mod den 

 frygtelige Fare. Den blev ogsaa bange, naar den saa Duerne 

 sætte sig paa Foderbrædtet, men disse vænnede den sig dog lidt 

 til. Husmoderen holder sin Haand over Edderkopperne i Huset, 

 de er jo mindst lige saa heldbringende som Lykkeskillinger, 

 men Rødkælken syntes, de egnede sig bedst som Spisevarer; jeg 

 saa den en Aften, da den sad oppe under Loftet, fare ned i en 

 mørk Krog af Værelset, hvor der krøb en stor Korsedderkop, 

 og med lidt Besvær fik den den slugt. — Efter et Par Maaneders 

 Forløb blev den ked af at sove i Skabsværelset og satte sig i 

 Tide til Rette paa Svampenettet. Naar Husmoderen om Aftenen 

 ved Sengetid begyndte at vaske sig, tog Fuglen sig ogsaa et 

 grundigt Bad, men den sørgede for at være færdig og finde sin 

 rigtige Plads — et ganske bestemt Sted — paa Svampenettet, 

 før Lampen slukkedes. 



Da Vejret blev mildt i Slutningen af Marts, vilde vi sli|)pe 

 den ud, men opdagede, at den var begyndt at fælde. Vi holdt 

 den derfor i Huset til Søndag d. 27 April, da det var dejligt 

 Solskin, og det besluttedes at slippe den ud. Vinduerne blev 



