168 



hurtige, gennemtrængende, høje Lokketoner; Taarnfalken fly- 

 vende mellem de gamle Fyrretræers rødligviolette Stammer eller 

 siddende ubevægelig, højt oppe paa den yderste Spids af en ud- 

 gaaet Gren; og Lærkefalken, naar den pludsehg og uventet viser 

 sig staaende ubevægelig i Luften over Markernes gule Neg eller 

 over vore Strandkanter, for efter et Øjebhks Ro med et mægtigt 

 Slag at sejle lavt hen over Terrænet og derefter, hævende sig op 

 atter indtage den rolige Stilling og fortone sig som en lille Prik 

 mod den blaa, klare Horizont. Dette er Billeder, alle Natur- 

 venner kender og glædes over, Billeder, som vi ikke kan se for 

 tidt. Kærhøgen, som i hvert Fald her ved Faaborg tidligere var 

 almindelig, og som kunde ses flyve lavt hen over Rørene i 

 »Sundet« eller sidde paa en Sivholm, fortærende en Rørhøne, 

 ses ikke mere her; forhaabentlig vil den komme igen, nu Fugle- 

 faunaen er fuldstændig fredet paa denne interessante Lokalitet. 



Som sagt, Ornithologisk Forening bør gøre noget, ellers for- 

 svinder de sidste Rester af vor Rovfuglefauna. 



Ønskeligt var det ogsaa, om Forstvæsenet blev interesseret i 

 at skaane — saa vidt muligt — de enkelte Træer og deres nær- 

 meste Naboer, som Rovfuglene fortrinsvis ynder til Rugeplads, 

 selv om saadanne Grupper af Træer derved kom til at over- 

 skride den økonomiske Modenhedsalder i betydelig Grad, saa 

 betydeligt, at de tilsidst med deres hule Stammer kunde give 

 Ugler og mange andre Fuglearter et længe savnet Ly. Alle de 

 almindelige Arter Rovfugle vilde profitere heraf — mulig ogsaa 

 Ørnene, skønt jeg tør jo næppe haabe, at disse kongelige Dyr 

 atter vil fæste Bo i det kære lille Danmark, hvor Jagtiveren 

 desværre er saa stor, at snart sagt intet Dyr mere tør føle sig 

 sikker — allermindst en Ørn. 



For Jagtiveren hjælper Fredningslovene ikke meget, nej, maatte 

 vi kun snart faa den længe ventede og ønskede Jagtskat. 



OM NOGLE AF VORE LAPPEDYKKERE. 



AF 



M.EWALD HANSEN. 



I Tidsskriftets 4. Aarg., Hæfte II findes nogle kortfattede Be- 

 mærkninger af mig ang. Thylands Fugle, og bl. a. er ogsaa 

 Lappedykkere nævnt. Fra 1901 til Sommeren 1910 traf jeg ikke 



11* 



