han vil have skuespillerne til at sige folk paa theatret, hvorfor 

 dragter og kulisser og musik? Hvorfor bliver en »talescene« aldrig 

 populær? Hvorfor fyldes Nationaltheatret, naar Elverhøj opføres, 

 men faa vilde komme, om man samme sted læste det højt? Af 

 samme grund som den, hvorfor man maa føre børnenes tanker og 

 stemning ud i den fri natur, naar man vil fortælle dem om noget, 

 der findes i den fri natur. Og vi voksne trænger til det samme. Lad 

 os faa at se julisolen skinne paa den grønbenede Rørhøne og dens 

 unger, naar den plasker med dem i Andemaden udenfor sit tætte 

 krat af Dunhammer og Brudelys, og alle gaardens folk og deres 

 feriegæster staar tætved og ser paa, uden at den lader sig forstyrre. 

 Det er en fugl, der, ligesom Solsorten, kan finde sig i kulturen og 

 lære af den tamme and at omgaas mennesker. Her i Arninge er 

 den til stor glæde for sin nabo, smeden, og smedesvendene og 

 hyrdedrengene fanger dens unger med hænderne, ser paa dem og 

 slipper dem løs igjen. — Og vi maa se augustsolen skinne over de 

 høstede marker og de omstrejfende fugleflokke, nu da deres familie- 

 liv er opløst, og kammeratskabs- og foreningstiden er inde, og vi 

 maa se efteraarstaagerne samle sig, naar »tiden nærmer sig de skal 

 herfra og de hører vinterens stemme«, vi maa se fuglelivet mellem 

 vinterens drivende isflager i bælter og sunde. Vi maa om foraaret 

 høre luften fyldt med lærkesang over græsmarkerne, høre skovens 

 og mosens stemmer. Send redaktøren for dette tidsskrift noget om 

 dette, han kan have at vælge imellem fra alle Danmarks egne og 

 aarstider. Og naar han saa foran i hvert hefte sætter et 3 — 4-sides 

 foredrag med overskriften >til børnene«, saa har tidsskriftet, naar 

 det faar et dansk navn istedetfor sit nuværende malabariske, de to 

 sider, som det bør have. Men foredragene skal altid indeholde 

 noget, som raske drenge kan lære noget af, for det er den danske 

 lærerstand tidsskriftet skal have fat i, og de vil helst have fore- 

 dragene leverede færdig, saa de kan læse dem for børnene, de har 

 saa lidt tid. Tidsskriftet bør være med i folkerejsningsarbejdet, men 

 saa maa det ogsaa gøre noget for at komme ind dér, hvor der 

 »værn for Nordens vænge bygges nu af 12aars drenge.« — 



Arninge præstegaard, den 23' juli 1912, 



VALDEMAR WAHL. 



SVAR FRA RED. PAA FORANSTAAENDE ARTIKEL. 



Naar man sidder paa en ret afsides Plads og redigerer et Tids- 

 skrift, kan der let gaa lange Tider, hvor man ikke hører noget om, 

 hvad Indtryk Tidsskriftet egentlig gør paa dets Læsere; i den senere 

 Tid har jeg tilfældigvis hørt en Del herom fra forskellige Sider: 

 Nogle mener Tidsskriftet er for populært, andre synes, det er for 

 videnskabeligt; Oversættelserne fra fremmede Tidsskrifter falder en 

 for Brystet, medens en anden netop fremhæver, hvor meget udmærket 

 Stof der vilde kunne hentes fra de udenlandske Tidsskrifter. Pastor 



