VII 



Artikler om hele den levende Natur; mon det ikke kunde være 

 rimeligere at henvende sig der: og saa findes der Børneblade og 

 Børnedyrebeskyttelses-Tidsskrifter; der maatte saadanne Afhandlinger 

 vel rimeligere hore hjemme. 



Det er selvfølgelig godt nok, at Redaktøren skal have Artikler, 

 hvor der sammen med de tørre Fakta ogsaa findes Naturskildringer 

 med et vist jDoetisk Sving, og det er en smuk Tanke, at Redaktøren 

 skulde have noget at vælge imellem; intet vilde være mig kærere; 

 thi man maa ikke tænke sig D. o. F.s Redaktionskontor som et Sted, 

 hvor Papirkurvene bugner af kasseret Manuskript; de Afhandlinger, 

 der er indsendte og ikke optagne, kan tælles paa den ene Haands 

 Fingre, saa større er Overfloden ikke. 



Pastor Wahl — og jeg ved, han ikke er ene herom — anker 

 over Tidsskriftets Navn. Ja, at en dansk Forening, der giver sig af 

 med Fugle, hedder Dansk ornithologisk Forening, er der vel ikke 

 noget urimeligt i, og at dens Tidsskrift hedder D o. F.s Tidsskrift, er 

 maaske ikke meget fantasifuldt, men det er klart og tydeligt. Nogle 

 vilde hellere have. Tidsskriftet skulde hedde »Viben«, og synes det 

 nuværende Navn er for tungt; det er muligt, men saa maatte der 

 Forslag frem paa en Generalforsamling om Ændring af Navnet. 

 Oprigtigt talt tror jeg ikke, det vil spille nogen stor Rolle; maaske 

 det nuværende Navn falder lidt trægt, men det er nu engang det, 

 hvorunder Tidsskriftet er indarbejdet og har gaaet helt godt. Og i 

 Skrift falder det jo naturligt at bruge en af de nu til Dags i For- 

 retnings- og Foreningslivet saa almindeligt anvendte Forkortelser. Vi 

 kalder Foreningen »D.o. F.« og alle Interesserede er ligesaa klare 

 over, hvad det betyder, som over Betydningen af »D. f. D. S., I. O. G. T., 

 »D. C. L.« og alle de andre gængse Forkortelser. 



Pastor Wahls Tankegang er mig iøvrigt i dens Hovedtræk ikke 

 uforstaaelig. Han vil have, at vi skal være med i »Folkerejsnings- 

 arbejdet«, vække Kærlighed til vort Lands Natur, specielt dens Fugle- 

 verden, og derigennem virke til Gavn og Ære for vort Fædreland. 

 Selv om man nu er en jordbunden Natur, og det under Tidsskriftets 

 Udarbejdelse oftest er højst hverdagslige og prosaiske Ting, man tum- 

 ler med, saa vil jeg dog indrømme, at noget lignende Tanker ogsaa 

 lejlighedsvis kan dukke op hos mig. Men at begynde med Børnene 

 tror jeg ikke, vi magter; vi maa glæde os over, at der herhjemme er 

 saa megen Interesse for Naturen, at vort Tidsskrift overhovedet kan 

 gaa og klare sig selv, maaske ogsaa være en lille Smule stolte af, 

 at vort Land har et saadant Tidsskrift, der dog ogsaa ude fra hø- 

 ster nogen Anerkendelse, og baade her hjemme og for fremmede 

 kan staa som et — lad det saa være nok saa beskedent — Vidnes- 

 byrd om dansk Kultur. 



