Paa faa Sekunder bliver nu alt Værktøj kastet ned i Udgrav- 

 ningen, hvor de to Mænd ogsaa lægger sig udstrakte ved Siden 

 af Fossilet med Tæpper og Sække over sig. Alt er gennemtrængt 

 af rødligt Kalkstøv, saa det ser ud, som om de var forsvundne 

 fra Jordens Overflade. Men brændende hedt er der at ligge. 



Snart efter lyder Hovslaget af Indianernes Heste nærmere og 

 nærmere, man hører Krigernes Stemmer og Latter, — Hestene 

 pruster i Varmen og ryster Hovederne, saa Seletøjet rasler, og 

 det lyder, som om de slæbte noget efter sig, — Flokken er rime- 

 ligvis paa Tilbagevejen fra et Røvertog. Den hede Østenvind 

 fører en stram Lugt af svedige Heste og Mennesker med sig. 

 Men der er ingen Stansning, — heldigvis. Indianerne har aaben- 

 bart ikke nogen Anelse om, at de er to hvide Mænd saa nær. 

 — Svagere høres det hele efterhaanden; Stemmer og Hovslag 

 taber sig i det Fjærne. 



Efter en halv Times Forløb giver Mændene sig til at arbejde 

 igen. Gibsen er nu størknet og det gælder om at løsne det hele 

 fra den underliggende Kalksten. Det er et haardt og anstræn- 

 gende Arbejde. I liggende Stilling maa de benytte Hakken med 

 stor Forsigtighed, saa at Fossilet ikke beskadiges. — Efter mange 

 Dages Arbejde kan Kalkblokken endelig løsnes og løftes op; den 

 vejer ofte en 200 — 300 kg. Der bliver sømmet en Bund af Bræd- 

 der til Trærammen, og Mændene henter Heste og Vogn, som 

 har været skjult i en Slugt, for at transportere det til Lejren, 

 hvor det lægges i en større Kasse. Det er nu færdigt til at køres 

 maaske flere hundrede Mil over uvejsomme Strækninger til den 

 nærmeste Jærnbanestation, og naar derfra langt om længe til 

 Museet, hvor det lykkes flittige Hænder efter Aars Arbejde at 

 faa udløst og opstillet det hele Skelet. 



Men sent paa Aftenen naaede en udaset Rytter Fossiljægernes 

 Lejr. Det var Mr. Isaac, alene. Han havde set sine fem Led- 

 sagere dræbte og skalperede af en Indianerbande; kun hans egen 

 Hests Hurtighed havde frelst ham fra at dele deres Skæbne. — 



Hvad der er fundet i Nordamerika af nye fossile Krybdyr- 

 former er ganske overvældende. Det er en Berigelse af vort 

 Kendskab til Jordens Dyreverden, som ikke kan skaltes højt 

 nok. Vi skal dog her kun beskæftige os med en meget ringe 

 Del deraf, først med enkelte af de mægtige Kæmpeøgler, senere 

 med nogle ikke mindre interessante Urkrokodiller og Flyveøgler. 



Uagtet de forstenede Levninger af Fortidens Levevæsner kun 



