14 



(Fig. 59), hvori de tre Mellemfodsknogler ganske 

 tydeligt kan skælnes. 



At den samme Brug af Foden kan frembringe 

 en ret ensartet Omformning af dens enkelte Dele, 

 viser ogsaa Dolkfingerens Mellemfodsknogler. Den 

 midterste (III) ligger nemlig saaledes, at dens 

 Akse ikke er parallel med de to ydres, men dan- 

 ner en Vinkel dermed, idet nederste Ende springer 

 frem og øverste gaar tilbage. Samme Forhold 

 træffer vi jo netop hos Fuglene. 



Men i Retning af Fuglelighed er dette dog 

 intet imod, hvad enkelte Forbærere (Præpiibici) 

 blandt Kæmpeøglerne fremviser. Naar man be- 

 tragter Knoglerne i Foden af Fuglemime (Or- 

 nitliomimus altus) skulde man næppe tro, at de 

 tilhørte et Krybdyr, saa fugleagtigt er det hele 

 blevet (Fig. 60). Her er de kropnære Fodrods- 

 knogler helt samfæstede med Skinneben og Læg- 

 ben (Fig. 64 D), og Mellemfoden paa Vej til at blive 

 ganske ensartet med Fuglenes. Man sammenligne 

 blot med den Fod af en Moaart (PalapteryxJ, 

 som jeg, efter Owen, har tegnet ved Siden af. 

 Fuglen er plumpere i Bygning end Fuglemime, men Tæernes hele 

 Karakter, deres Forkortning og Forholdet mellem de enkelte 

 Taaleds Størrelse og Antal er rentud forbløffende ens hos Fuglen 

 og Krybdyret. De tre Mellemfodsknoglers Samvoksning er fuld- 

 byrdet hos Fuglen, men Beliggenheden ellers nøjagtig den samme 

 hos begge; se blot paa Kalkunens Mellemfod (C) hvor anden og 

 fjerde Knogle berører hinanden foroven, medens tredje ligger 

 bagved, ganske som hos Fuglemime. Ogsaa Midtertaaen (tredje) 

 har udviklet sig til en helt fugleagtig Løbetaa, og Ledforbindel- 

 serne, der i Padder og Krybdyrs Lemmer for det meste er Kug- 

 leled, er her gaaet over til at blive Hængselled ligesom hos 

 Fuglene, hvilket gør Foden fastere, stivere og sikrere. Femte 

 Mellemfodsknogle er hos Fuglemime vanslægtet til en lille Stump, 

 af første er endnu kun fundet en ubetydelig Rest. 



Disse Træk angiver tydeligt, at de tobenede Kæmpeøglers 

 Fod har gennemgaaet en Tilpasning til Gang og Løb, der aaben- 

 bart er gaaet i samme Retning som Fuglenes. 



Lad os engang holde et lille Rundskue over Løbefugle for 



Fig. 59. Venstre 



Fod af Pengvin 



(Apteiwdgtes) 



efter Brehm. 



