19 



V. Hu ene anser Prydnæb (Compsognathas) og Fuglerøver (^Ornf- 

 fholestesj for at være direkte Efterkommere af Thecodontosau- 

 rierne; han mener ogsaa, at Hiighærerne (PostpiibiciJ og de store 

 firbenede Forbærere (som ikke vedkommer vort Æmne) er ud- 

 gaaet fra disse Triasøgler, og alt taler for, at de repræsenterer 

 Kæmpeøglernes Stamme. De er altsaa vel værd at lægge Mærke 

 til, selv om de slet ingen morsomme og barokke Former inde- 



pig. 63. A Skelet og to Tænder af Oldtancl. Thecodontosatirus antiqiuis, en 

 Forbærer fra Trias, efter F. v. Huene. Af Hovedet er kun Nakkepartiet og 

 forreste Del af Underkæben fundet; de sammentrykte Tænder har savtakkede 

 Kanter. B et Stjkke af Underkæben, set indvendigfra af Plateosaiiriis cloa- 

 ciniis, en Forbærer fra Trias, efter E. T. Newton (v. Huene); man ser paa de to 

 Tænder den meget fint tandede Kant. D et Stjkke af Underkæben set indven- 

 digfra og en enkelt Tand af Lille Tandtærne, Ichthyornis dispar, efter Marsh. 



holder, saaledes som de mere særprægede Grene. Allerede i 

 første Afsnit (S. (52) er den Erfaringssætning nævnet, at de al- 

 mindelige, lidet udprægede Former danner Begyndelsen til de 

 enkelte Dyrestammer. 



Den i Fig. 63 afbildede Oldtand kan vi i store Træk godt 

 regne som Type for disse Triaskæmpeøgler. Tænderne hos flere 

 Arter ligner i høj Grad de ældste Fugles. Formen er meget nær 

 den samme, men de skarpe Rande for og bag er ganske fint 

 tandede eller takkede i Kanten. De sidder i adskilte Tandgruber 

 ligesom hos Oldfugl og Tandtærne (Fig. 63 B og D). Som hos 

 disse var Hvirvlerne ogsaa tvehule (amfikøle). De vel udviklede 

 Lemmer er alt omtalt, og vi skal senere give et samlet Billed af 

 Haandens Omformning hos de fugleagtige Forbærere. Første 

 Finger var den sværeste og havde den største Klo, femte er 



