36 



kan aflæses det oprindelige Antal Fingerknogler i hver Finger 

 af en primitiv Krybdyrhaand ( Palæohatteria) ; det er fra første 

 til femte Finger 2, 3, 4, 5, 8. Hos F'orbæreren Greslijosaiinis (en 

 Plateosaurier fra Trias) er Tallene 2, 3, 4, 5 2, Ijerde og femte 

 Finger stærkt i Svind. Men hos Fuglerøver (OrnitholestesJ er 

 disse to Fingre borte, og Fingerknoglernes Antal i de tre tilbage- 

 værende Fingre er ligesom hos Oldfuglen 2, 3, 4. Desuden er 

 hos begge anden Finger den længste. En mere slaaende Lighed 

 kan ikke godt tænkes. Den lange anden Finger er et genneni- 

 gaaende Træk hos Forbærerne, naar da ikke hele Haanden er 

 ved at svinde, saaledes som vi ser det hos Tyranøglen [Tyranno- 

 saiiriis Fig. 75), der er en af denne Udviklingslinjes sidste Skud. 

 Denne Overensstemmelse siger os paa den anden Side, at de 

 tre Fingre i Fuglehaanden efter al Rimelighed er første, anden 

 og tredje. Der hersker nemlig en ret betydelig Uenighed mellem 

 Videnskabsmænd om dette, ogsaa for nærværende Undersøgelse, 

 vigtige Spørgsmaal, som vi i næste Afsnit skal vende tilbage til. 

 Ved Fosterundersøgelser af Leighton, Mehnert og Norsa er 

 der, nemlig fremsat den Mulighed, at det kunde være anden, 

 tredje og fjerde Finger. Hos et Kyllingefoster, der har været 

 ruget i 6 Dage, ender Forlemmet med en spadeformet Udbred- 

 ning, som er Anlægget til Haanden. Fra denne vokser samtidig 

 fem Fingerstraaler ud, og i hver af disse findes et hindeagtigt 

 Skeletelement, der dog snart forsvinder i første og femte Straale. 

 Saaledes siger Mehnert og Norsa, idet det dog maa tilføjes, 

 at mere end et Anlæg til første og femte Mellemhaandsben mener 

 de ikke at have fundet. Leighton, der særlig har undersøgt 

 Fosteret af Tærnen, Sterna Wilsonii, kunde hos denne kun finde 

 et lille Anlæg til femte Mellemhaandsben, men ingen Rest af 

 første, og efter Fingrenes Stilling til Haand roden tyder han dem 

 som 2, 3, 4 og 5. Enkelthederne er jo paa dette tidlige Foster- 

 stadium ikke lette at granfæste, og da de sammenlignende ana- 

 tomiske Resultater staar i absolut Modstrid dermed, kan der 

 næppe foreløbig siges noget afgørende derom. Fosterundersøgel- 

 sen skulde altsaa bevise, at Svindet begynder med første Finger, 

 og derpaa kommer Turen til femte, medens den sammenlignende 

 Anatomi med stor Bestemthed siger: Svindet begj^'nder fra den 

 udvendige (ulnare) Side med femte Finger og fortsættes med 

 fjerde. F. v. Huene, hvis omhyggelige Undersøgelser af Kæmpe- 

 øglerne fra Trias hviler paa et meget stort fossilt Materiale, siger 



