37 



om deres Haand (se Fig. 4() H og Fig. 63 A): »I Haanden er de 

 tre første Fingre kraftigst udviklede, de sidste er smaa og den 

 femte endog rudimentær; Tommelen har den største Klo«. Hos 

 tobenede Kæmpeøgler fra en senere Tid f. Eks. Kødflænger (Allo- 

 s(tiiriis) findes kun en lille Rest af fjerde Finger, medens femte 

 er tabt. Hos Prydnæb (CompsognathiisJ og Fuglerøver (Ornitho- 



Fig. 4(5. A Haand af Palæohaltvria, en primitiv Øgle fra Perm; af tre Kæmpe- 

 øgler: B Greshjosaurus, Forbærer fra Trias, C Næbsnude, Claosauriis, Hagbærer 

 fra Kridt, D Fuglerøver, Ornitholeslcs, Forbærer fra tidlig Kridt; endelig tre 

 Fugle, K Oldfugl, Archæoptenjx, F ung Struds og G Ravn, Jura og Nutid. For 

 at lette Oversigten er Mellemhaandskngl. gjort sorte: Tallene angiver Fingrene. 



lestes) er der, som vi har set, kun de tre første Fingre tilbage. 

 Det kan derfor siges at være udenfor al Tvivl, at Svindet hos 

 disse Øgler er foregaaet fra den udvendige Side med femte 

 Finger først. Og naar nu Oldfuglens Haand viser ganske det 

 samme Antal af Fingerknogler, Fingre og samme Længdefor- 

 hold af disse, synes man berettiget til at slutte, at Svindet hos 

 denne er foregaaet paa samme Maade. Hvis Oldfuglens Fingre 

 var anden, tredje og fjerde, skulde den have mistet ét Led paa 

 hver Finger, hvilket ogsaa klinger usandsynligt. 



Sammenligner vi hele Forlemmet hos Forbærer og Oldfugl i 

 Forhold til deres Krop, bliver Overensstemmelsen ganske vist 

 ikke slet saa stor, men dette har sin Aarsag i, at Forlemmet 

 hos Fuglen er et Organ, der er stærkt i Brug, en Støtte for 

 Faldskærmsfladen, og det strækkes derfor saa meget som muligt 

 i Længden for at forøge denne, medens det hos Øglen er op- 

 hørt med at være Fremdrivningsorgan og derfor mindre benyttet. 

 Alligevel synes Ensartetheden i Bygning forbavsende, naar vi 



