41 



Kæmpeøglerne kunde findes langt flere samfæstede Bækken- 

 hvirvler end hos Oldfuglen: den havde ogsaa Halsribben hge- 

 som disse. 



Endog Hovedskallen er ikke uden Lighedspunkter. I Fig. 82 

 har jeg opstillet Oldfuglens Kranium midt imellem en Triasfor- 

 bærers og en Bagbærers, og det ligner utvivlsomt Forbærerens 

 mest. Som man vil se, tilhører Præorbitalaabningen ikke det 

 primitive Krybdyrkranium (A), det er en senere Dannelse. Den 

 findes hos de fleste Kæmpeøgler, hos Urkrokodiller (Parasuchiaj, 

 Flyveøgler og Fugle. Hos de fleste Bagbærere er den meget 

 lille, hos Dolkfinger næsten helt svunden. Dette sidste Kranium 

 (D) gør i det hele taget Indtrykket af at være meget stærkere 

 særformet (specialiseret) end Forbærerens (B), og den betydelige 

 Omformning skyldes sikkert Dyrets Ernæring. De meget talrige, 

 ensartede, tætsiddende Tænder (Fig. 86 I), der ved Tandrækkernes 

 Gnidning mod hinanden danner en jævn, stærkt afslidt Flade, siger 

 os med Sikkerhed, at Dyret var Planteæder, ja efter L. Dollos 

 Undersøgelser synes den endog at have været i Besiddelse af en 

 lang Gribetunge ligesom Girafferne. Hovedskallens Udseende 

 minder ogsaa om Drøvtyggerne; der mangler Tænder i forreste 

 Del af Kæberne, og Pm-Mx-Jug-Qj, der hos B omtrent danner 

 en ret Linje, slaar hos D bagtil en stor Bugt nedad. Dette 

 skyldes den meget stærke Omformning og Forskydning af Qua- 

 dratum (Ledben) Quadrato- 

 jugale, Jugale og Øjehule 

 og tyder paa, at der har 

 maattet skaffes Plads og 

 solid Tilhæftning for kraf- 

 tige Tyggemuskler. Saa det 

 er jo rimeligt nok, at der 

 ikke kan være nogen Lig- 

 hed med Oldfuglens Ho- 

 vedskal. Derimod er Lig- 

 heden med B ikke ringe. 

 Dette danner ogsaa en ret 

 Vinkel med Halsen, Vinge- 

 og Ledben er forskydelige, 

 og J. Versluys har paa- 

 vist, at ved Forskydning 

 af Vingebenene fortil kunde Fig. 83. Hudstykke af Flailnælh Tracbodon. 



