44 



Af Fig. 80 vil man faa en tydelig Forestilling om, hvorledes 

 disse sad i Kæberne, og det ses desuden, at de var en stærkere 

 Særformning af den Tandstilling, vi træffer hos Dolkfinger. Vi 

 har allerede set, hvorledes Bagbærerne i mange Retninger var 

 stærkere specialiserede end Forbærerne, navnlig har deres Over- 

 gang til Plantenæring bidraget dertil. F. v. Huene mener, at de 

 allerede tidligt i Trias maa have udskilt sig fra Forbærerne, og 

 at de nedstammer fra primitive Thekodontosaurier. Disse Kæmpe- 

 øglers Tandforhold (Fig. 63) var jo som tidligere nævnt meget 

 nær ved de ældste Fugles, og det er nu interessant at se, hvor- 

 ledes denne Omformning af Bagbærernes Tænder frembyder en 

 Art Parallel til det Forhold, vi har set hos Fuglene. S. 53 om- 

 talte jeg Tændernes Stilling hos Kridtlom (Hesperornis) som 

 holkodont og fremhævede i Modsætning til Prof. Marsh, at denne 

 Tandform syntes at have udviklet sig fra den thekodonte hos 

 Oldfuglen. Her ser vi nu, at de i hver sin Tandgrube siddende 

 Tænder hos Thekodontosaurierne (Fig. 63) endnu er bevaret i 

 Klatreøglens (Hijpsilophodon) Mellemkæbe (præmaxilla) , idet 

 Tænderne her ogsaa sidder i tydelig adskilte Tandgruber, er 

 spidse, sammentrykte, glatte og med Erstatningstand paa Indsiden. 

 Forreste Del af Underkæben er tandløs. Men Klatreøglens Kæbe- 

 tænder derimod har allerede en stærk Lighed med Dolkfmgerens. 

 De sidder i en enkelt Række, men ikke mere i adskilte Tand- 

 gruber, idet de Benlister, som fra begge Sider adskiller Tand- 

 rødderne, ikke naar sammen (J.W. Hulke). Der fremkommer 

 altsaa et noget lignende Billed, som det vi saa af Kridtlommens 

 Underkæbe (Fig. 21). Erstatningstanden udvikler sig imellem dem, 

 der er i Brug (Fig. 86 Hb). Dette Forhold er det samme hos 

 Dolkfinger, og her findes, som det vil ses af det opmejslede 

 Kæbestykke (I), flere Rækker af Erstatningstænder. Hos Flad- 

 næb sidder disse Erstatningstænder i saa mange Rækker, at der 

 fremkommer et ganske regelmæssigt Mønster af Spydblade (Ti). 

 Tyggefladen (T2) med de afslidte Tænder var skraatstillet (Ts), 

 saaledes, at den i Overkæben vendte indad, i Underkæben udad; 

 to til tre Tandrækker var samtidig i Brug. Det afbildede Tvær- 

 snit af Kæberne (T 3) viser den dybe Fællesfure, hvori Tænderne 

 var anbragt, og vi ser altsaa her ligesom hos Fugle (og Hval- 

 øgler) det samme Forløb af Tandstillingens Omformning, fra 

 den thekodonte til den holkodonte. Hos Nutidens Leguan (Igiiana), 

 hvis Tænder skulde ligne Dolkfingerens (Igiianodon) er Tand- 



