47 



vi maa søge til primitive, lidet særprægede Væsner. Alle de stærkt 

 egenarlede Kæmpeøgleformer er derved udelukkede. 



At Prydnæb, Fuglerøver og Fuglemime med de ganske fugle- 

 agtige Baglemmer har udviklet sig fra primitive Thekodontosau- 

 rier, er ovenfor nævnt. Dette fører os til det Baglem, vi ser i 

 Fig. 63. Tillige maa vi erindre, at Fuglemime endnu sent i Kridt- 

 tiden ikke var naaet til et Samfæst af de tre Mellemfodsknogler, 

 medens Oldfuglen allerede i Jura havde gennemført dette. Vi 

 maa derfor i Trias kræve en betydelig længere og slankere Mel- 

 lemfod end hos Teratosaurus (Fig. 64 C) f. Eks. og tillige en større, 

 kraftigere udviklet første Taa, og ikke en, der, som her, er paa 

 Veje til at blive overflødig. Derimod kunde femte Taa godt være 

 helt borte. Fodrod, Skinneben, Lægben og Laarben passer om- 

 trent med, hvad vi vilde vente at finde hos en Fugleane. — 

 Men nu Bækkenet! Det bestaar her af tre Elementer, et Hofte- 

 ben op mod Rygraden, en Bæreknogle, der vender fortil og et 

 Sædeben bagtil, medens hos Oldfuglen begge de to sidste alle- 

 rede var bagudrettede. Vi har set, at hos Bagbærerne sendte 

 Bæreknoglen en Forlængelse bagud (Fig. 56 A), hvorved det hele 

 fik en ganske overfladisk Fuglelighed. Det var et Konvergens- 

 fænomen, og selv om enkelte Forfattere kaldte Forlængelsen for 

 den egenthge Bæreknogle, kom den forreste Del dog stadig i 

 Vejen, — det vilde ikke blive til et Fuglebækken. Men det var 

 altsaa det mest fugleagtige, der kunde udvikle sig ud fra det 

 Bækken, vi træffer hos Thekodontosaurierne. Af Fig. 57 saa vi 

 Ligheden mellem dette Bækken og Fuglefostrets, hvis Bære- 

 knogle dog paa et meget tidligt Stadium drejede sig bagud. I 

 Trias vilde vi derfor hos en Fugleane ikke mere vente at finde 

 et saa øgleagtigt Bækken. Bæreknoglen maatte være mer eller 

 mindre bagudrettet, eller i det mindste paa Vej til at blive det. 

 Af noget saadant findes ingen Antydning hos Thekodontosaurierne. 



Bækkenet hos disse Triasøgler har det ikke været mig helt 

 let at forstaa i dets Knogleforbindelser, thi dels har v. Hu ene 

 kun tegnet det samlet op i Profil, saaledes, som vi ser det i 

 Fig. 63 A og 77 A, dels er Bækkenknoglerne i de afbildede Fos- 

 silier som oftest ret søndrede, selv om der findes Stykker, der 

 viser, hvorledes de to Bæreknogler — og Sædebenene — var 

 samfæstede i Midtlinjen. Alligevel var det mig ikke muligt at 

 faa et samlet Billed ud deraf. Nu er for mig Bækkenet, næst 

 efter Kraniet maaske, det interessanteste Stykke i hele Skelettet, 



