50 



fuglens frie Fingre og vel udviklede Kløer beviser dette. Fugle- 

 anen maatte vi derfor udstyre med Arme, af ret. betydelig Længde, 

 og fremfor alt maatte det Knoglebælte, der forbinder dem med 

 Kroppen, være uden Brist. Her er det navnlig, at Kæmpeøglerne 

 svigter. Lad gaa med Brystbenet, der hos disse hovedsagelig er 

 brusket, undertiden med to forbenede Sidestykker. Naar vi er 

 kommen igennem tredje Afsnit, vil vi bedre forstaa, at dette 

 ikke frembyder nogen Hindring. Skulderbladet kunde maaske 

 ogsaa nok omformes i Fugleretning, men Ravnenæbsbenene 

 næppe. De er beskrevet under Oldtand (Fig. 68 A) og har ikke 

 den allerfjærneste Lighed med Fuglenes (se ogsaa Fig. 54 A co). 



Værst er dog den fuldstændige Mangel af Nøgleben (claviciila) 

 hos alle Kæmpeøgler. At Flugt er mulig uden Nøgleben viser 

 Flyveøglerne (Pterosauria), som dog ikke har formaaet at frem- 

 bringe nogen direkte Erstatning for denne Knogle, og vi ser deri 

 en Bekræftelse af D ol lo s Lov, at det engang mistede ikke kan 

 faas tilbage. Strudsfuglene (Ratitæ) har opgivet Flyvningen og 

 dermed Benyttelsen af Nøglebenene, men med Undtagelse af 

 enkelte Papegøjer, hos hvilke det er svagt eller ufuldkomment, 

 har alle flyvende Fugle denne Knogle, der altsaa oprindehg til- 

 hører Fugleskelettet. Den fandtes hos Oldfuglen og genfindes 

 endog hos den ganske vingeløse Kridtlom (Hesperornis Fig. 24). 

 Naar den derfor mangler hos Kæmpeøglerne, er Fuglenes direkte 

 Afstamning fra disse dermed umuliggjort. Paa denne lille, ele- 

 gant svungne Dobbeltknogle (fiirciila) faldt altsaa det hele; en 

 Fugleane kan ikke undvære et Nøgleben. 



Men lad os opgøre Resultatet af denne foreløbige Undersøgelse: 

 Fuglene kan ikke nedstamme fra nogen af de Kæmpeøgler, vi 

 kender; de betydelige Ligheder imellem dem skyldes dels Kon- 

 vergens paa Grund af samme Bevægelsesmaade og opret, tobenet 

 Gang, dels dog ogsaa virkeligt Slægtskab af ret dybtgaaende Art. 



Idet vi altsaa hvisker til os selv: »Tampen brænder!« vil vi 

 ad helt nye Stier forsøge at trænge ind i det Fortidsmørke, som 

 endnu dækker vore Ønskers Maal. 



PARASUCHIA (ET DINOSAURIA?). 



Der findes nemlig ogsaa andre uddøde KrybdjT, som har 



overordentlig mange Træk fælles med Fuglene. I Fig. 3 har 



jeg opstillet Hovedskallen af Aetosaiirus ferratiis (oversat: jærn- 



klædt Ørneøgle) til Sammenligning med Oldfuglens, og jeg frem- 



