80 



(Rhynchops) gør det. Deres Flyveævne var utvivlsomt meget 

 fremragende. 



Tabet af Tænderne hos Korthalerne hænger rimeligvis ogsaa 

 sammen med Fiskenæringen ude paa det aabne Hav, idet Tæn- 

 derne maa antages at have hindret dem i at sluge Fisken let 

 og hurtigt. 



I flere Enkeltheder ligner Flyveøglerne Krokodillerne, og disse 

 Krybdyrs Fordøjelsesorganer nærmer sig Fuglenes mest. Nu er 

 det jo indlysende, at Flyveøglerne som Luftdyr og Havsejlere 

 ikke har kunnet fordøje efter den saa at sige typiske Krybdyr- 

 recept, efter hvilken der paa én Gang indtages en uhyre Lad- 

 ning Føde, hvorpaa en dvask Fordøjelsesdvale indtræder. Det 

 vil ikke være uberettiget at slutte, at deres Stofskifte har været 

 hurtigt og kraftigt ligesom Fuglenes, samt at Mave og Tarm 

 har mindet om disses. 



Et andet Forhold gør dette end mere sandsynligt. Bygningen 

 af Flyveøglernes Knogler er i høj Grad fuglelignende. I British 

 Museum findes et Overarmsben, hvis Brudflade viser den faste, 

 haarde Knogleskals overordentlige Tyndhed, og der ses ligeledes 

 Spor af de fine indre Støttebjælker. Knoglerne var hule og 

 kunde fyldes med Luft gennem smaa Aabninger ligesom hos 

 Fuglene. Disse Aabninger er sædvanlig større end Fuglenes, 

 men deres Form og Stilling paa Knoglen er ens hos begge. 



Man har tidligere antaget, at Fuglens Luftsække og hule 

 Knogler havde det Formaal at gøre den lettere under Flugten. 

 Naturligvis er en hul Knogle ogsaa lettere end en massiv eller 

 marvfyldt, medens Styrken kan være den samme; desuden be- 

 virker Fuglens fyldige Fjerklædning, at den indtager et stort 

 Rumfang i Forhold til sin Vægt og derved, ifølge Mekanikens 

 Love, formindsker sin Faldhastighed. Men Luftsækkene i og for 

 sig gør den ikke lettere, thi som bekendt taber et Legeme i 

 Luft eller Vand saa meget af sin absolute Vægt {:>: Vægten i et 

 lufttomt Rum), som den fortrængte Luft eller Vandmasse vejer. 

 Naar et Dyr altsaa forstørrer sit Rumfang ved at optage en vis 

 Mængde Luft, saa fortrænger det selvfølgelig ogsaa en tilsvarende 

 større Luftmængde, men dets absolute Vægt tiltager ogsaa med 

 Vægten af denne Luftmasse. Det vil altsaa i Virkeligheden sige, 

 at dets Overvægt forbliver den samme. Ganske vist gør Fuglens 

 Legemsvarme den optagne Luft lettere derved, at denne udvider 

 sig, men dette har saa ringe Betydning, at det for en Fugl paa 



