84 



stirre paa de døde Ben, har mistet Sansen for det levende Dyrs 

 Bevægelser. Thi naar selv Pattedyr, som er udrustede med 

 Flyvehud, ikke mere er i Stand til at gaa som deres højbenede 

 Klassefæller, synes det en vovet Paastand, at netoj) Krybdyr har 

 gjort det i den samme Situation 



Fig. 81 viser, hvorledes Flagermusens Baglemmer er stillet i 

 Forhold til Hestens; enhver har vel desuden set en Flagermus 

 kravle ubehjælpsomt afsted, og der foreligger talrige Øjebliks- 

 fotografier, som fremstiller dette saa tydeligt, at al j'^derligere 

 Drøftelse deraf vil være overflødig. Vi skal om lidt omtale Flagre- 

 dyrene, men lad os allerede nu høre, hvad der staar hos Brehm 

 om Kaguangen (Galeopitheciis volans Fig. 108, 4): Jagor, som 

 havde fanget en paa Philippinerne, beretter om den, at den laa 

 med Bugen mod Jorden, idet alle fire Lemmer var udstrakte, 

 og hoppede saa, uden at rette sig i Vejret med korte, tunge 

 Spring hen til den nærmeste Væg, hvor den forsøgte at kravle 

 op. Moseley siger om en anden, som han saa oppe i et Træ: 

 »den bevægede sig paa Træet stødvis i en slæbende Gangart, 

 idet den aabenbart skubbede sig fremad ved en Række korte 

 Spring«. Det synes at være saare langt fra det yndefulde, og 

 dette Pattedyr er dog udrustet med temmelig lange Lemmer og 

 har ikke nogen langstrakt Flyvefmger at slæbe omkring med. 

 Om et Flyveegern fra Liberia (Anomaliirus Fig. 108, 3) skriver 

 Sir Harry Johnston (Liberia, S. 694): »Det springer let fra 

 Træ til Træ, sejlende eller svævende gennem Luften, men paa 

 Jorden er det fuldkommen hjælpeløst. Naar Dyret klatrer op i 

 et Træ, bevæger det sig ligesom en Maalerlarve, idet Bagparten 

 skydes fremad med Ryggen krummet; desuden faar det et sikkert 

 Fæste ved Hjælp af de skarpkantede Skæl, som det har paa 

 Undersiden af Haleroden«, 



Ved Sammenligning med de nuværende Flagredyr maa man 

 anse det for utvivlsomt, at Flyveøglernes Faldhud ogsaa strakte 

 sig til Baglemmerne, ja hos flere har man fundet en tydelig 

 Sesamknogle, udgaaende fra Foden, til at spænde denne Del af 

 Huden med. Prof. Seeley har paa sine Rekonstruktioner helt 

 maattet udelade dette Parti af Flyvehuden for at kunne faa 

 Øglerne opstillet som Pattedyr. Alt tyder saaledes paa, at vi 

 maa opgive denne sjældne Forening af Gaselle og Pelikan. 



Andre Videnskabsmænd er da ogsaa af en hel anden Mening 

 end Prof. Seeley. S. W. Wil lis ton siger under Omtalen af Laar- 



