92 



eller mindre fremtrædende Fugleligheder. Vi fandl ikke noget 

 Krybdyr, hvis hele Skelet slod saa nær ved Oldfuglens, at der 

 kunde være Tale om en direkte Nedstam ning. Dog maa vi her 

 erindre ikke alene de fundne Fossiliers ofte saare mangelfulde 

 Bevarelse, men ogsaa at der hidtil kun er fundet Rester af en 

 uendelig ringe Del af de Dyreformer, der har levet gennem 

 Aarenes Millioner. — Naar vi derimod ser bort fra det enkelte 

 Individ, eller fra den enkelte Krybdyrorden, og i Tankerne fore- 

 stiller os Skeletdelene sammenlignede hver for sig, saa kan vi 

 ikke andet end indrømme, at der saa godt som paa intet Punkt, 

 lige fra Hoved til Hale, fandtes virkelig dybtgaaende Uligheder. 



Flere af Lighederne skyldes maaske tildels Konvergens, men 

 de er alligevel af en saa paafaldende Art, at man vanskeligt kan 

 forklare dem uden som Arv fra en fælles Stamme. Et saadant 

 lille Træk som Fuglenes hule Knogler, der skulde synes opslaaet 

 ved Tilpasning til Bevægelsen i Luften, og som man hos Flyve- 

 øglerne er tilbøjelig til at regne for et Konvergensfænomen, dette 

 Træk træffer vi i udpræget Grad hos Forbærere og Urkrokodiller, 

 hvor Konvergens er ganske udelukket. Saadanne Samklange 

 synes at tyde paa en fælles Arv. 



Jeg har allerede under Kæmpeøglerne givet en Beskrivelse af, 

 hvorledes Skelettet i store Træk maatte være hos det Krybdyr, 

 vi vilde kalde en Fugleane. Det faldt i adskillige Retninger 

 sammen med det hos tidlige Kæmpeøgler (Præpnhici) forefundne. 

 Tager vi Urkrokodillerne med, faar vi største Parten af Mang- 

 lerne udfyldt, og Flyveøglerne har lært os, i hvilken overordentlig 

 Grad et Krybdyrskelet formaar at omforme sig gennem ydre 

 Tilpasning. 



Imidlertid er alt dette langtfra tilstrækkeligt til, at vi kan 

 drage sikre Slutninger deraf. Kun i saare sjældne Tilfælde er 

 Rester af Bløddele bevaret i Fossilierne. Vi maa derfor under- 

 søge disse hos de nulevende Dyr for at se, om der ogsaa her 

 skulde findes væsentlige Lighedspunkter mellem de to Klasser. 

 Ligeledes er Kundskaben om de allerførste Stadier, som det 

 unge Levevæsen gennemgaar, af megen Vigtighed for vort Æmne. 



Vi begynder da i næste Kapitel med Fosterudviklingen, som 

 vil aabenbare os et i høj Grad spændende Afsnit af Fuglenes 

 Historie. Det er Mulighedernes og Antydningernes Land og 

 rummer hele den ufærdige Forms Mystik. 



