103 



Mellem Dunnnger fra danske, norske og svenske Reder er 

 ingen Forskel at se. 



39 Æg fra danske Reder have en gennemsnitlig Størrelse af 



Længde 58,4 mm. Bredde 44,1 mm. 



Største Maal — 60 - _ 48 - 



Mindste — . . . . — 53 - — 43 



39 Æg fra skandinaviske Reder: (58" eller nordligere) 



Længde 59 mm. Bredde 45,5 mm. 



Største Maal — 66 - — 44 



Mindste — — 54 - — 46 



For Laan af Æg og Maalopgaver skylder jeg Herrer A. Koe- 

 foed, N. Kristiansen og Herr R. Nilsson, Malmø Tak. 



Som det vil bemærkes, er foranstaaende Række af unge 

 Duehøge ordnede efter Dato, saaledes at vi i to Henseender faa 

 et Billede af Fuglens Udseende gennem første Leveaar. Bortses 

 nu — i denne Sammenhæng — fra de i Norge nedlagte Stykker, 

 viser det sig, at vi i Juni, Juli og August Maaneder have ude- 

 lukkende brunlige Stykker med mere eller mindre svagt (eller 

 slet ikke) plettede Bukser for os; disse tilhøre aabenbart, jfr. 

 Redeungerne, den indfødte danske Bestand. I September Maa- 

 ned begynde de graalige Høge med plettede Bukser at dukke 

 op, og de findes her gennem de følgende Vintermaaneder indtil 

 Slutningen af Marts. Ind imellem dem findes enkelte Stykker 

 af udpræget dansk Udseende og desuden en Del, som nærmest 

 ere Mellemformer. Fra April, Maj Juni, Juli og August Maaneder 

 findes igen kun udpræget danske Stykker. 



Duehøgen er jo ikke meget tilbøjelig til at trække her i Lan- 

 det; de gamle Fugle ere rent ud Standfugle; Ungerne strejfe 

 derimod omkring, naar de ikke længere behøve Forældrenes 

 Omsorg, men langt fjærne de sig vist almindeligvis ikke fra 

 Fødestedet. 



Forholdet er aabenbart omtrent det samme i vore nordlige 

 Nabolande, Sverige og Norge, jfr. saaledes Kolthoff och Jiiger- 

 skiold (Nordens Fåglar), Pieske (Saugethiere und Vogel der Kola- 

 Halbinsel) og Nilsson, som skriver 1. c. Side 54: »Under hosten 

 infinner sig en mångd af de yngre på skånska Slåttbygden ; men 

 vid den striingare koldens annalkande forsvinna de och vandra 



