109 



Hunnerne maale: 



Danmark (3dje Aar) ^^e 1898 



Harager Hegn .... (2det - ) ^^'5 1903 



Wedellsborg (2det - ) V12 1908 



Vinge Næb 



mm mm 



364 26 



361 27 



358 27 



Gennemsnit 361 



26,7 



Af de 16 i Træktiden skudte Duehøge ere 13 Hanner, som 

 maale: 



Bregentved (mindst 3dje Aar 



Næsbyholm ( — 



Gisselfelt ( — 



Asserbo (2det 



. ( — 3die 

 (2det 



• ( - 3dje 



Maarsø 



Egebæksvang . . . , 



Bregentved , 



Lilliendal, Møen , 



Gisselfelt 



Fakkegrav, Vejle, 



Sjælland 



Knuthenborg . . . . 

 Banders 



(2det 

 ( — 3die 



( - 



( - 3dje 



3 ere Hunner, som maale: 



Kongelunden (mindst 3dje Aar 



Ourupgaard, Falster (2det 



Klelund pr. Holsted ( - 



Oktbr. 



20/3 



28/10 



Novbr. 



28/u 



Oktbr. 



^2 

 2Vl2 



Vs 



Oktbr. 



Marts 



1^2 



1896 

 1913 

 1909 

 1892 

 1907 

 1893 

 1896 

 1909 

 1913 

 1909 

 1861 

 1908 

 1909 



Vinge 



mm 



332 

 331 

 330 

 328 

 328 

 326 

 322 

 322 

 319 

 318 

 314 

 313 

 312 



Næb 

 mm 



22,5 



24 



23 



23 



21,5 



23 



21,5 



20 



22,5 



22 



22 



23 



23 



12/12 1861 365 27 

 2^11 1908 364 24 

 18/2 1909 359 25,5 



Efter Maalene at dømme er omtrent Halvdelen af Hannerne 

 og alle Hunnerne danske eller sydsvenske. 



Af foranstaaende fremgaar, at vi her i Landet kunne træffe 

 to Former af Duehøgen, en sydlig, dansk eller sydsvensk, og en 

 nordlig o: den typiske; Mellemformer ere i Træktiden hyppigt 

 forekommende, den udpræget nordlige sjældent. (? juv. ^Vs 1903 

 Amager). 



Gaa vi ud fra, at Linné som Grundlag for sin Falco gentilis har 

 haft en ung nordlig Duehøg for sig, kunde til Beskrivelsen føjes: 

 . . . bracca parte externa striata, interna aut maculata aiit striata. 



Formentlig bør den her i Landet rugende Duehøg fremtidig 

 føre det Brehm'ske Navn »gallinarum« og altsaa kaldes Astur 



8 



