152 



god halv Snes Kilometer fra Søens sydlige Ende, oversvømmes 

 Markerne, saa der bliver en Flade paa 60 — 70,000 Hektar af 

 fersk Vand med en Dybde af 80 — 90 cm. Jagtparterne (»puestos« 

 o: »Poster«) er paa c. 200 Hektar hver, og Tønden, der er c. l,i m 

 høj og altsaa rager en 20-30 cm op over Vandfladen, anbringes 

 midt i hver Parcel paa sine fire lange Ben, der er skruet paa 

 den øverste Rand af Tønden og derfra skræver ned i den bløde 

 Bund. {Cotino (18)). 



Der sættes fremdeles hist og her I.øbedoner for Ænderne. 



Italien. Ogsaa her tyndes Ændernes Skarer ud. Et Par 

 Meddelelser fra italienske Jægere vil vise det. 



I Podalen er Bifloden Sesia inddiget ved Byen Palestro for 

 at holde Vandet tilbage for Agerdyrkningens Skyld, og her sam- 

 les, navnlig om Foraaret, en uhyre Mængde Vildænder, der jages 

 fra store fladbundede Baade, overdækkede med Vandplanter, 

 som langsomt styres hen mod Andeflokkene, der ligger paa Van- 

 det. Paa 100 å 120 Meters Afstand løsner Skytten et Skud med 

 den 50 til 80 kg vægtige Andekanon, der staar paa et Drejestativ 

 i Bunden af Baaden og har en Kaliber af 38 mm, hvorefter han 

 og hans Hjælper hurtigst mulig ror hen til Stedet for at samle 

 de dræbte Ænder op og skyde de anskudte ihjel med en al- 

 mindelig Jagtbøsse. {Delpiano (44)). 



Ved Venezia foregaar Jagten som »Caccia di botte«, (Tønde- 

 jagt), altsaa fra en stor Tønde, der er nedgravet i Dyndet, støttet 

 af tre Pæle og ombunden med Sumpplanter. Inden for Bøsse- 

 skuds Afstand anbringes Lokkeænder af Træ; Skytten lader sig 

 sætte ud til Tønden ved første Morgengry og kan da i Løbet af 

 Morgentimerne skyde et Par Hundrede Ænder. Meddeleren skød 

 endog en Gang 345 Ænder paa een Dag, (Pibeænder (A. Penelopej, 

 Krikænder (A.crecca), Skeænder (A. clypeata) og Spidsænder (01. 

 acuta)). Pibeænder og Krikænder er der flest af. [E. Ninni (38)). 



Et meget stort Antal Spidsænder bliver dræbt i Valli di Co- 

 macchio (se S. 147). Ænderne opholder sig om Dagen ude i Adri- 

 aterhavet, men kommer om Natten ind til de lavvandede Steder, 

 »Valli«, for at æde og jages da med Bøsse. [Gasparini (35)). 



Naar man nu summerer de Tusinder af Ænder op, der hvert 

 Aar fanges i Køjerne og dertil lægger dem, der skydes og fanges 

 i sydligere Lande, maa man virkelig forbavses over, at der endnu 



