233 



LIDT OM 



EDERFUGLEN, SOMATERIA MOLLISSIMA L., 



OG NOGLE AF DENS RACER. 



(FORTSÆTTELSE FRA D. O. F. T.s '1. AARGANG, 3. HÆFTE). 

 AF 



E. LEHN SCHIØLER. 



MED TEGNINGER AF GERHARD HEILMANN 



Af de øvrige 7 Racer, som Brehm \. c. har opstillet, er det 

 naturligt først at betragte den norske Ederfugl, Somateria Nor- 

 ivegica Br. ; det er Nr. 2 i Rækken, og der gives følgende Be- 

 skrivelse af den: »Der ziemlich lange Schnabel ist hinten stark 

 erhoht, vom Ende seiner langen Arme bis zur Spitze beim Månn- 

 chen 39'", beim Weibchen 36'" lang, mit einem mittelgrossen 

 Haken ; die Stirn ist hoch; 14 Steuerfedern.« 



»Sie ist«, siges der videre, »etwas kleiner als die vorhergehende 

 (den danske), 2" kiirzer und 3" schmåler, hat merklich kleinere 

 Fiisse, einen kiirzern Schnabel, und unterscheidet sich vorzugs- 

 weise durch den an der Wurzel viel hohern Schnabel und die 

 viel hohere Stirn, welche bei Nr. 1 niedrig ist und bis hinter 

 das Auge reichende Leisten hat, die bei Nr. 2 sich kaum bis an 

 die Mitte des Auges erstrecken.« Fælles med den tidligere (D. 

 O. F. T., 2den Aarg., Side 147^ — 149) omtalte Somateria platyiiros 

 (Brehms Race Nr. 3) og forresten ogsaa med Somateria Faeroeensis 

 (Brehms Race Nr. 4) skulde den iøvrigt have Tilbøjeligheden til 

 at vise sig ved Helsingør om Vinteren. 



Naar her i det følgende tales om norske Ederfugle, menes 

 udelukkende Fugle fra Norges Vest- og Nordkyst, idet de langs 

 Kattegats og Skageraks norske Kyster ynglende Fugle sikkert, 

 ligesom de her i Landet og langs Sveriges sydlige Vest- og Øst- 

 kyst rugende, tilhøre Artens typiske Form. 



NORSKE EDERFUGLE. 



Til Undersøgelse har foreligget fra egen Samling: 1 Dunælling, 

 8 unge Hanner i 1ste, 7 i 2det, 6 i 3dje og 9 i mindst 4de Aar; 

 hertil o Skeletter. 10 Hunner i 1ste, 4 i 2det og 5 i 3dje Aar; 



