243 



Søen«. Om den typiske Ederfugl derimod siger Kolthoff och 

 Jågerskiold (Nordens Fåglar, Side 268): »Från norra Ostersjon 

 flyttar ejdern i regel i september och oktober månader och åter- 

 kommer i april. Vid vår vestra kust dåremot ofvervintrar han, 

 såvida ej hafvets islåggning fordrifver honom.« 



Vi have set, at Brehms Udtalelse om den ringere Størrelse 

 hos den norske Ederfugl har fundet Bekræftelse ved nærværende 

 Undersøgelse; hvad nu Næbbet angaar, siges der 1. c. Side 892, 

 at den har »einen kiirzern Schnabel, und unterscheidet sich 

 vorzugsweise durch den an der Wurzel viel hohern Schnabel 

 und die viel hohere Stirn, welche bei Nr. 1 {Som. moll. danica Br. 

 = typica L.) niedrig ist und bis hinter das Auge reichende Leisten 

 hat, die bei Nr. 2 sich kaum bis an die Mitte des Augen er- 

 strecken « . 



Af de foran opgivne Maal fremgaar, at man med Rette kan 

 sige, at »norvegica's« Næb er kortere; derimod har jeg aldrig 

 set nogen Ederfugl noget Steds fra, om hvilken der kunde siges, 

 at dens »Leisten« naaede til »hinter das Auge« eller til Midten 

 af samme, og det tør vist betvivles, at et saadant Syn overhovedet 

 nogensinde er set. ^ 



Næbfligene hos den foreliggende Række af norske Hanner 

 ere gennemgaaende smallere og mere spidst endende end hos 

 tj'piske Hanner, og denne Forskel er ret iøjnefaldende; desuden 

 synes Næbryggen hos typiske Hanner oftest mere krum end hos 

 norske, hos hvilke den snarere er svajet (let konkav) end retlinet 

 (se t. Eks. Billedet i »Avifauna Spitzberg.«, Tab. XVHI.); Grænse- 

 linien for Fjerene paa Næbsiden er — vel i Sammenhæng med 

 de smallere Næbflige — i Regelen »knækket«, en Egenskab, der 

 vel tør anses for oprindelig, da den næsten altid optræder hos 

 Hunner og yngre Fugle. Se D. O. F. T., x-Varg. H, Side 136, Fig. 4 

 og 5). Endelig er Næbbets Negl gennemgaaende mere krum og 

 nedbøjet over Undernæbbet, end Tilfældet er hos typiske Eder- 

 fugle. 



Omstaaende Billeder giver en Forestilling om Forskellen i 



^ Maaske har Brehm med »Leisten« ikke ment Næbfligene: disse omtales 

 jo som Næbbets lange >Arnie« (le Roi kalder dem 1. c. »SeitenzipfeUy. Muligvis 

 har han tænkt paa Taarebenenes smaa 2Horn' fseFig. .")); under Larus fuscus 

 1. c. Side 747, 748 og 749 nævner han næmilig ogsaa > Leisten«. Betegnelsen 

 synes noget uklar, og i hvert Fald er Udtalelsen for Ederfuglenes Vedkommende 

 misvisende. 



