244 



Hovedets Udseende hos typiske og vestnorske Hanner. Fig. 8 

 er tegnet efter en mig af Hr. Professor, Dr. L. A. Jiigerskiold 

 frisk tilsendt Han, skudt ca. ^% 1914 i Goteborgs Skærgaard. 

 Jeg bringer herved Professoren min Tak for denne Hjælp. 



Fuglen var skønt udfarvet og efter Skelettets Udvikling at 

 dømme mindst ca. 4 Aar gammel: det var en ynglende Han med 



.J*««^-' 



Fig. 8. Som. moll. typicu L. C? 20,., liU4. Goteborgs Skærgaard. 

 (Noget formindsket). 



stærk opsvulmede Testes (af Stærægs Størrelse) ; dens Vinge maalte 

 305 mm. 



Fig. 9 er tegnet efter en mig fra Trondhjem frisk tilsendt 

 Han, fanget ^^2 1914. Fuglen er efter sit Udseende og Skelet 

 at dømme ca. 3^2 Aar gammel: den har et smalt sort V paa 

 Struben; dens Vinge maalte 287 mm. 



Selv om disse to Hanner ikke ere ganske jævnaldrende, give 

 de dog hver for sig et godt Udtryk for Udseendet i al Almin- 

 delighed af voksne Hanner af de to Racer. Man kan ikke und- 

 gaa at lægge Mærke til, at »norvegica« virkelig, som Brehm 

 siger, har »hohere Stirn, welche bei Nr. 1 (typica) niedrig ist. 



Aarsagen hertil er den stærkere Udvikling af Næsekirtlerne 

 hos de vestnorske Ederfugle. 



Hos Ederfuglen ligge disse Kirtler over og mellem Øjnene 

 paa Pandebenet {os frontale), i hvilket de frembringe tydelige 

 Fordybninger. Tegningerne Fig. 10 og 11 af Hovedskaller vise, at 

 disse Fordybninger have en større Udstrækning hos vestnorske 



