246 



All i alt synes der da at være tilstrækkelig Grund til at op- 

 retholde den Brehm'ske Race »norvegica«. 



Ællingen er i F'arve mere udvisket end den typiske; unge 

 Fugle ligeledes. Hunnerne ere i Farve gennemgaaende mere 

 brune end rødbrune, som typiske, med mindre tydelig hvid 

 Spejlindfatning. Udfarvede Hanner ere i Farve som typiske, men 

 have oftest bredere og længere krumme Armsvingfjer end disse; 

 Fjergrænsen paa Næbsiden er oftest »knækket« , og Næbfligene 

 ere gennemgaaende smallere og mere spidst endende. Hovedets 

 Form er i det Hele — dette gældende for begge Køn i alle Aldre 

 — noget afvigende fra den typiske Ederfugls, idet Næbryggen 

 er lidt konkav, hvor den hos den typiske snarest er krum, og 

 Panden synes højere, beroende paa den stærkere Udvikling af 

 Næsekirtlerne hos den norske end hos den typiske. 



Vest- og nordnorske Ederfugle ere gennemsnitlig lidt mindre 

 end typiske. 



FÆRØISKE EDERFUGLE. 



Den tjerde af Brehm nævnte Race er Somateria Faeroeensis; 

 om denne siges der 1. c. Pag. 893: »Der Schnabel ist lang und 

 schmal, an seinen Armen merklich erhoht, vom Anfange derselben 

 bis zur Spitze beim Månnchen 37'" beim Weibchen 36'" lang 

 mit einem grossen Haken; der Scheitel ist viel niedriger als die 

 erhohten Stirnseiten; 14 Steuerfedern«. Den skal desuden være 

 »merklich kleiner« end de foregaaende (Danica o: typica, Nor- 

 vegica og platyuros), fra hvilke den ogsaa skal adskille sig »durch 

 ihren schmalen Schnabel, die långeren Schwingenspitzen und 

 den sehr niedrigen Scheitel, welcher viel tiefer als die bis an die 

 Mitte des Auges reichenden Stirnleisten steht, wie durch die 

 Zeichnung des jungen Weibchens. Dieses hat nichts von Rost- 

 farbe, wie bei den vorhergehenden Arten, sondern ein ganz dunkles 

 Kleid, welches sich von dem sehr dunkelgefårbten Månnchen 

 nur dadurch unterscheidet, dass die Seiten des Kopfs nicht 

 schwarzlich sondern tiefgrau sind. Auch das junge Månnchen 

 weicht darin von dem vorhergehenden ab, dass sich die schwårz- 

 liche Farbe der Kopfseiten nicht iiber den Hals herab erstreckt.« 



Til Undersøgelse har foreligget nedennævnte Stof: 1 Dunælling, 

 5 unge Hunner (hertil 2 Skeletter), 7 Hunner i 2det Aar (hertil 4 

 Skeletter), 4 Hunner i mindst 3dje Aar (hertil 3 Skeletter); 5 unge 

 Hanner (hertil 1 Skelet) 7 Hanner i 2det Aar (hertil 1 Skelet) og 



