fimen drives ret hurtigt fremad i en Vædske. Hvorledes deres 

 Udseende er hos de forskelhge Dyreklasser, vil fremgaa af Fig. 113, 

 og W. Waldeyer siger om Fuglenes: »Man kan adskille to For- 

 mer af Fugle-Sædfim ; den ene Form findes hos de allerfleste 

 Fugleordener og slutter sig til Krybdyrenes, den anden, der er 



Fig. 112. Kopulation Sif to Soldyr (Actinophry s), efter Schaudinn. Se Teksten. 



1 Cellekærne, 2 indirekte (karyokinetisk) Kærnedeling, 3 udskilte Polceller, 



4 den mindskede Kærne, 5 Kærnerne smelter sammen, 6 en ny indirekte 



Kærnedeling begj'nder, 7 j^dre geléagtigt Hylster, 8 kapselagtig Cellehinde. 



ejendommelig for Sangfuglene (Passeres), maa nærmest stilles i 

 Række med Padders, Hajers og Rokkers. Om Strudsfuglenes 

 Sædfim har jeg ingen Angivelser fundet«. 



Naar vi betragter Fig. 113, vil det straks være os paafaldende, 

 at Pattedyrenes Sædfim adskiller sig i en betydelig Grad fra de 

 andre DjTeklassers, medens de indbyrdes har et meget ensartet 

 Præg. Mennesket er i saa Henseende et ægte Pattedyr (36); dets 

 Sædfim er her afbildet set fra to Sider, og det fremgaar deraf, 

 at Hovedet danner en flad Oval, der har et noget pæreformet 

 Tværsnit. Omtrent saaledes er det ogsaa hos de andre Patte- 

 dyr; Sædfimens Hoved er bredt og sammentrykt og adskiller 

 sig derved skarpt fra Fuglenes. Hos disse er derimod Krybdyr- 

 ligheden meget bet^^delig. I begge disse Klasser danner Sæd- 

 fimens Hoved en langagtig smal C^^linder, der i Regelen fortil 



