11 



pigst begge Æggestokke i Virksomhed, hos Fuglene i Regelen 

 kun den venstre. Ikke helt ualmindeligt er det dog at træffe 

 begge Æggestokke udviklede hos Spurvehøg (Accipiter nisiisj, lige- 

 ledes kan dette ses hos Musevaage (Biiteo viilgarisj, hos forskel- 

 lige andre Høge (Circiis cyaneus, pallidiis og æriiginosiisj og 

 Taarnfalk (F. tinminculus) . En svagere Udvikling af højre Ægge- 

 stok er iagttaget hos en enkelt Ugle, Due, Papegøje og Kragefugl. 



Ægcellen fremviser hos alle Dyr den simple, typiske Celle- 

 bygning, idet den bestaar af Kærne, Cellehinde og Urstof Men 

 dette sidste har i det modne Æg ofte optaget en stor Mængde 

 ReservestofTer, bestaaende af Fedt og Æggehvide, der skal tjene 

 til Næringsmateriale for Fosteret under dettes Udvikling. Der 

 fremkommer herved en meget tydelig Forskel mellem Fugle og 

 Krybdyr paa den ene Side og Pattedyr paa den anden. Ægget 

 hos de to første er meget stort, undertiden uhyre (Struds, Moa, 

 Æpyornis), grundet paa en rigehg Aflejring af Reservestoffer. 

 Pattedyrægget derimod er fattigt paa Næringsblomme, thi det 

 behøver jo ingen saadan, fordi det ikke »lægges«, men under 

 hele Fosterudviklingen er i Forbindelse med Moderen og ernæres 

 af hende. Som Følge deraf er det meget lille; i Regelen 0,2 mm, 

 ja Menneskets kun 0,i7 mm. 



Som bekendt gjorde Zoologen Haacke i 1884 den mærkehge 

 Opdagelse, at det australske Myrepindsvin (Echidna) var æg- 

 læggende, og omtrent samtidigt paaviste Caldwell, at det samme 

 var Tilfældet med Næbdyret (Ornithorhynchiis). Disse to Dyre- 

 familier danner en særhg Underklasse af Pattedyrene kaldet Kloak- 

 dyrene (Monotremata), fordi de i Modsætning til andre Pattedyr 

 kun har én Udførselsgang for Urin, Ekskrementer og Kønsstoffer, 

 ligesom Fugle og Krybdyr altsaa. Deres Æg indeholder en ret 

 betydelig Næringsblomme og er derfor langt større end andre 

 Pattedyræg; for Myrepindsvinets Æg angives en Længde af 15 mm 

 og Bredde 12 mm. Der er desuden den Ejendommelighed ved 

 dem, at de vokser, efterat de er befrugtede og indesluttede i 

 Skallen (Hgesom hos flere Skælkrybdyr), men denne indeholder 

 hos Kloakdyrene heller ingen Kalksalte; den er pergamentsagtig 

 og ligner derved Havskildpaddernes. I det hele taget findes der 

 meget stærke Krybdyrligheder hos disse D^^r. Allerede i andet 

 Afsnit er omtalt, at de næppe kan henregnes til de stedsevarme 

 Dyr, og hvis man overhovedet vil stille dem indenfor Pattedyr- 

 klassen (Mammaliaj , maa man fmde et andet Navn til denne. 



