36 



Hvad der er paastaaet, og hvad man sikkert ikke vil kunne 

 komme udenom, er dette, at selv om to Hvirveldyr er nok saa 

 forskellige fra hinanden i voksen Tilstand, saa fremviser deres 

 Fostre paafaldende Ligheder, og denne Ensartethed er til en vis 

 Grad mere fremtrædende, jo jmgre Fostre vi tager til Sammen- 

 ligning. Jo nærmere desuden to Dyr er beslægtede, desto læn- 

 gere vedvarer ogsaa denne Lighed gennem Fostertilstanden. 



Vi har allerede set, hvor ensartet Æggets Udvikling var hos 

 alle Hvirveldyr, og hvorledes de første Stadier mindede stærkt 

 om lavere Dyreformer. De paafaldende Ligheder i Hvirveldyr- 

 fostrenes senere Udvikling findes ogsaa netop indenfor de Om- 

 raader, der har virkelig Betydning ved en Sammenligning, nem- 

 lig den ensartede Bygning og Udvikling af Organerne. En vis 

 ydre Lighed fmdes naturligvis ogsaa, men kun for en ren over- 

 fladisk Betragtning og nærmest fremkaldt ved den ufærdige Forms 

 lidet udprægede Karakter. Jo mere man bliver bekendt med de 

 enkelte Dyrearters Fostre, desto stærkere vil ogsaa Forskellig- 

 hederne træde frem. Der foreligger ganske vist ikke saa faa 

 Undersøgelser paa dette Omraade, men de er endnu for spredte 

 og tilfældige til at kunne give et samlet Billed. Det er for Øje- 

 bhkket ikke muligt at sige, hvorledes Fosterudviklingen former 

 sig hos Rovfugle, hos Hønsefugle, Spurvefugle, Strudse, Pengviner, 

 Andefugle o. s. v. Fostrene synes netop at frembyde en Del For- 

 skelligheder indenfor de enkelte Ordener, og Beskrivelsen af en 

 Art vil i Fremtiden næppe blive betragtet som udtømmende, med- 

 mindre dens hele Fosterudvikling er medtaget. Dette Omraade 

 synes imidlertid selv Fagornitologer endnu ikke at have faaet 

 Øje paa. 



Men hvorledes naar vi nu fra Primitivstriben (Fig. 123) til det 

 Udviklingstrin, der ses øverst i Fig. 127? For at vise dette har 

 jeg fra mange forskellige Afhandlinger sammenstillet en hel Del 

 Eksempler paa denne tidligste Fosterudvikling, saaledes at man 

 paa Fig. 128 og 129 har et Overblik over, hvorledes den fore- 

 gaar hos Fugle og Krybdyr. For at kunne medtage saa mange 

 som muligt, er kun selve Primitivstriben og Fosteranlægget med 

 de allernærmeste Omgivelser fremstillet paa Billederne. 1 de 

 vandrette Rækker ser man det samme Udviklingstrin hos de for- 

 skellige Dyr, saa vidt det overhovedet er muligt at give dette, 

 thi de forskellige Enkeltheder optræder tidligt hos nogle, senere 

 hos andre. De lodrette Rækker afbilder den fremadskridende 



