47 



højere Hvirveldyr anlægges der ogsaa under Fostertilstanden 

 først et Bruskkranium efter samme Grundplan som hos Brusk- 

 fiskene, men det styrkes og omformes mer eller mindre fuld- 



Fig. 139. 1, 2 og 3 Skematisk Fremstilling af det indre Øre 1 hos Krybdyr) 

 (efter Ver si uy s), 2 hos Fugl (tildels efter Gadow), 3 hos Pattedyr, 4, 5 og 6 

 Hørestaven, endnu i Brusk, hos Fostre af 4 Hatteria (Sphenodon piinctatus 

 efter Schauinsland, 5 Hoatsin (Opisthocomus cristatus) efter W. K. Parker, 

 6 Taarnfalk {Tinnunculus alaudariiis) efter Suschkin; 7 de tre Høreknogler 

 hos Hest {Eqvus) efter Brehm. b Buegange, C Golumella, E Extracolumella, Et 

 den Del af denne, som berører Trommehinden, I Ambolten (inciis), 1 Lagena, 

 L Labyrinten, M Hammeren (malleus), Pd opadstigende Tap (processus dorsalis) 

 fra Extracolumella, som har Forbindelse med Ledbenet, Pi nedadstigende Tap 

 (processus infrastapedialis) fra Extracolumella, Q Ledbenet (qiiadratiim), S Saccu- 

 lus, Sn Sneglen, St Stigbøjlen (stojoes), t Trommehinde, der maa tænkes gennem- 

 skaaret, T Trommehule, u Utriculus, V2 anden Svælgbuebrusk, j^dre Øregang. 



stændigt ved Bendannelser. Disse kan vise sig dels som Dæk- 

 knogler, dels som Erstatningsknogler. De første optræder i Stam- 

 meudviklingen (Fylogenesen) hos Kulperiodens Urpadder (Stegoce- 

 phali), som Hudforbeninger i Hovedskallens Tag, og i Foster- 

 udviklingen dannes de ligeledes som hindeagtige før Erstatnings- 

 knoglerne. Disse sidste hedder saaledes, fordi de efterhaanden 

 erstatter Brusken, d. v. s. de udvikler sig ikke af Brusken selv, 

 men frembringes i dens bindevævsagtige Hinde (Perichondriet) 

 og fortrænger efterhaanden Brusken. Fig. 141 viser Dækknoglernes 



