68 



stale Række første, anden og tredje, af hvilke dog første ikke 

 har kunnet fremstilles i Fig. 149, da den ligger bagved, paa den 

 indvendige Side af Haanden. De Heste af disse er hos den voksne 

 Fugl smeltet sammen indbyrdes eller med Mellemhaanden. 



Bækkenets Udvikling er meget interessant. Anlægget viser 

 de samme tre Elementer hos Krybdyr, Fugle og Pattedyr, ord- 

 nede i den samme trestraalede Form (Fig. 150). Medens der an- 

 gaaende Fuglefostrets Fingre herskede ret betydelige Menings- 

 forskelhgheder blandt Forskerne, saa er dette ikke Tilfældet 

 overfor dets Bækken, idet alle Iagttagere har set, hvorledes An- 

 lægget til Bæreknoglen (piihis) først er fremadrettet, men efter- 

 haanden foretager en Drejning bagud. Dette vil tydeligt fremgaa 

 af Smaabillederne i Fig. 150. Il peger Anlægget til Bæreknoglen 

 fremad og nedad, og den Vinkel, som den danner med Sædebens- 

 anlægget, er ganske den samme som mellem de tilsvarende An- 

 læg i Krybdyrbækkenet (Fig. 150 E). Men medens Bæreknoglen 

 hos Krybdyret vedbliver at være fremadrettet (Fig. 150 C, se og- 

 saa Fig. 91), drejer den sig hos Fuglefostret mere og mere bagud, 

 indtil dens Stilling bliver næsten vandret (6). Naar vi betragter 

 Fig. 56 og tænker os B, C og D i denne Figur indskudt imellem 

 Fig. 150, 5 og 6, har vi hele Bæreknoglens Drejning for os, og 

 vi ser, hvorledes Stammeudviklingen (Fylogenesen) passer ind i 

 Kimudviklingen (Ontogenesen). Bæreknoglerne anlægges altsaa 

 nøjagtigt ens hos Krybdyr og Fugle; de har saaledes samme 

 Grundbygning hos begge, hvilket vil sige, at de er homologe, 

 og da de tillige har samme Funktion, maa vi vel ogsaa betragte 

 dem som analoge. Jeg skal yderligere gøre opmærksom paa, at 

 det Hul (foramen ohtaratorium) i Bæreknoglen, som tjener til 

 Gennemgang for Nervus obturatorius, i Fuglefostrets første Bæk- 

 kenanlæg (Fig. 150, 1) ligger ganske, som vi ser det hos en Trias- 

 forbærer blandt Kæmpeøglerne (Fig. 77 A). 



Mange Aar før disse Fosterundersøgelser foretoges, anstillede 

 den amerikanske Prof. Marsh en Sammenligning mellem Bæk- 

 kenet hos nogle Kæmpeøgler og Fuglebækkenet, og han kom til 

 det Resultat, at den Fremragning paa dette sidste, der kaldes 

 Processus pectinealis, maatte være homolog med Kæmpeøglernes 

 egentlige Bæreknogle (pubisj, medens det Ben, som man hidtil 

 havde benævnet saaledes, svarede til Kæmpeøglernes »Postpubis« 

 (se Fig. 56 A). Ved Undersøgelserne af Bæreknoglens Udvikling 

 hos Fuglefostret er denne Gisning af Prof. Marsh ikke alene bleven 



