99 



fastere Gribeævne (Pycraft). Efter Brehm skal første Finger 

 desuden kunne modføres anden ligesom vor Tommel; dette lyder 

 dog noget usandsynligt og trænger vistnok til nærmere Bekræftelse. 



For at give Læserne 

 den mest paalidelige Bil- 

 ledfremstilling af de mær- 

 kelige Forhold, som den- 

 ne sydamerikanske Fugl 

 frembyder, har jeg anmo- 

 det Dr. R.W. Shufeldt 

 i Washington om Hjælp ; 

 thi kun yderst faa Mu- 

 seer er i Besiddelse af 

 Hoatsinunger. Med stør- 

 ste Elskværdighed har 

 han ydet denne, idet 

 han formaaede Brook- 

 lyn Institute Muse- 

 um til at udlaane Al- 

 koholpræparater af en 

 halv Snes Unger i for- 

 skellige Aldere. Disse 

 har han selv fotograferet 

 og sendt mig Fotografi- 

 erne deraf. I Fig. 162, 

 163 og 165 vil man se 

 delvise Gengivelser af nogle af disse. Jeg bringer herved Dr. Shu- 

 feldt og Brooklyn Institute Museum min hjærteligste Tak for 

 Fremskaffelsen af dette virkelig enestaaende Illustrationsmateriale. 



Fig. 162 viser en ret nylig udklækket Hoatsinunge; man ser 

 endnu Skalbryderen paa Overnæbbet. Den har en sparsom Be- 

 klædning af fme Dun, men Haandsvingfjerene er allerede begyndt 

 at voks^ stærkt. Ved Betragtning af Vingen vil det let ses, at 

 Haanden er betydelig længere end Underarmen, samt at Tom- 

 melen strækker sig ud over Jævnhøjde med Spidsen af tredje 

 Finger og er forsynet med en stærk Klo. Den klobærende anden 

 Finger rager frem over den Hudfold, hvori Haandsvingfjerene sid- 

 der, og denne Fingerspids er derved ligeledes fri og godt egnet til 

 at gribe om Grene. Kløernes stærke Farvning (Pigmentering) tyder 

 ogsaa paa Benyttelsen, og Hulningen vender mod Vingens Indside. 



Fig.l61.Hoiitsm(Opisthocomuscristatus)eft.Brehm. 



