120 



Hos Pattedyrene forøger disse Afsondringer Kønnenes gensidige 

 Tiltrækning, tjener til lettere at holde en Flok sammen, eller for 

 Rovdyret til at finde Byttets Spor. Lugtfornemmelsen griber 

 meget dybt ind i Pattedyrets Liv; tænk blot paa det daglige Syn 

 af Hunden, der snuser til alt for at opdage, hvad det er for en 

 af Kammeraterne, som nylig har været der. Vi vilde aldrig falde 

 paa at forestille os en Fugl eller et Krybdyr i en lignende Situation. 



Al Pattedyrene besidder en ydre Næse, en ganske særlig Ud- 

 formning af Næsebrusken, adskiller dem ogsaa stærkt fra Kryb- 

 dyr og Fugle. Ligeledes støder hos Pattedyrene Næsehulheden 

 næsten umiddelbart op til Hjærnen, medens hos Fugle og Kryb- 

 dyr en benet Skillevæg (Sio i Fig. 140) mellem Øjehulerne gør 

 Afstanden ret betydelig. Dette beror paa en Nydannelse hos 

 Pattedyrene, idet Næsehulheden har forlænget sig bagud og saa- 

 ledes skudt sig ind imellem og under Øjehulerne. Fig. 170, 10 

 og 11 vil gøre dette klart. 



Pattedyrene har Smagsorganerne siddende paa Tungen, 

 men denne er hos Krokodiller og Fugle for det meste hornet og 

 tør, og de udfører en Art Tygning ved at gnide Tungeryggen 

 mod Mundhulens hornede Loft. Det vilde derfor være lidet 

 hensigtssvarende, om Smagsløgene fandtes paa disse Steder. Det 

 gør de da heller ikke; man har fundet dem længere tilbage i 

 Mundhulen ved Indgangen til Svælget, hvor Slimhinden er blød 

 og fugtig. Saaledes er det hos Krokodiller, Papegøjer (Psiitaci) 

 og Andefugle (Lamellirostres) . Men hos de fleste Sangfugle er 

 Tungen saa smal, at den ikke naar ud til Siderne af Næbbet. 

 Her ligger da Smagsløgene i den bløde Slimhinde paa de ind- 

 vendige Sider af Over- og Undernæb. Hos andre Fugle er deres 

 Beliggenhed igen en anden, og en bestemt Anordning af dem 

 findes ikke, hgeledes veksler deres Antal i høj Grad. Smags- 

 løgene (Fig. 170, 2) synes at være ret ensartede i de forskellige 

 Dyreklasser. Krybdyrenes og Fuglenes Tunge er meget fladere 

 end Pattedyrenes, idet hele Tungeryggen endnu ikke er uddannet, 

 fordi den fuldendte Muskulatur, som findes i Pattedyrtungen her 

 ganske mangler. 



Øjet (P'ig. 171) kan nærmest betragtes som Naturens Model 

 til et Fotografiapparat. Det er et Hulrum med sorte Vægge og 

 har fortil en lille Aabning (Pupillen) i Regnbuehinden (iris), der 

 ved Sammentrækriing kan afblænde Lyset. Indenfor Pupillen 

 ligger Linsen, som bryder Lysstraalerne saaledes, at der paa 



