138 



Udviklingen af Strudsefostrets Penis ganske som Andefostrets, 

 men Dannelsen af en Blindsæk har han (naturligvis) ikke iagttaget. 



Anlægget til de to Parringslemmer hos Firben og Slanger paa- 

 begyndes mærkeligt nok ogsaa fra Tarmaabningens forreste Læbe, 

 men som et Par solide Tappe fra dennes Sidepartier. De opstaar 

 altsaa ligesom hos de øvrige Krybdyr og hos Fuglene ved ud- 

 vendig Fremvoksning fra den bugvendte Kropvæg, først senere 

 omformes de til indkrængede Poser (Unterhøssel). Efter Hell- 

 muth følger Skildpaddernes Kønslem »den samme Dannelses- 

 maade som Firbens og Slangers«, og han har hos Skildpadde 

 (Emys) fundet Anlægget paabegyndt som to Fremragninger. 

 Det samme beretter Rathke om Læbeskildpadder (Trionyx). 

 Hos flere Slægter indenfor denne Familie (Trionychidæ) ender 

 den udviklede Penis ogsaa i tudformede Udløbere paa begge 

 Sider af Spidsen (C. K. Hoffmann) og bærer saaledes Præget 

 af sin parrede Oprindelse. 



Ganske vist tiltrænges der yderligere Fosterundersøgelser paa 

 dette Omraade, før man kan udtale sig med fuld Sikkerhed om 

 disse Dannelser. Men de foreliggende Resultater viser os dog 

 den ganske paafaldende Overensstemmelse baade i Udviklingen 

 og hele Opbygningen af Krybdyrs og Fugles Kønslem. 



Som ovenfor antydet er Fuglenes Penis et Organ, der er ved 

 at svinde, og hos de allerfleste Fugle er det allerede svundet 

 helt. Pomayer har hos Foster af Sortkrage (Corviis corone), 

 Allike (Corvus monedula) og Blishøne (Fiilica atra) paavist et 

 Penisanlæg, som var overensstemmende med Andefostrets. Men 

 de voksne Fugle mangler ganske dette Organ. Vi ser atter heraf, 

 hvorledes Fosterudviklingen peger mod Fortiden. 



De Ejendommeligheder, som, rent bortset fra Kønskirtlerne, 

 gør Hannen til Han og Hunnen til Hun, kalder man sekun- 

 dære Kønskarakterer. De optræder under mangeartede, sær- 

 egne og iøjnefaldende Former hos Krybdyrene, og disse overgaas 

 i saa Henseende kun af Fuglene. Pladsen tillader desværre ikke 

 her at gaa dybere ind paa dette store og overordentlig interes- 

 sante Afsnit af Dyrelivet, hverken i Tekst eller Billeder. 



At de sekundære Kønskarakterer ikke kommer til UdvikUng, 

 naar Kønskirtlerne fjærnes hos unge Dyr (Kastrering), véd en- 

 hver. Mangelen skyldes dog ikke det, at Dyret er berøvet selve 

 Kønsfunktionen, thi Steinach har ved sine omfattende Forsøg 

 vist, at de sekundære Kønskarakterer kan fremkomme, selv om 



