146 



iagttaget Kampe ude i Junglen mellem de vilde Haner (Gallas 

 stanleyi), og Kampene var ofte saa hæftige, at den ene af Mod- 

 standerne laa død paa Pladsen. Vore Brushaner (Machetes piig- 

 nax) kæmper derimod under en halvt legende Form, og Ur- 

 hanerne opfører en Mellemting mellem Kamp og Dans. Det 

 samme kan enhver iagttage under vore Graaspurves (Passer dom.) 

 erotiske Betagethed om Foraaret. Schomburgk beskriver den 

 pragtfuldt orangerøde Klippefugls (Rupicola aiirantia) Dans som 

 noget overordentlig yndefuldt, idet Hannerne fremstiller sig, den 

 ene efter den anden, paa en flad Klippeblok omgivet af talrige 

 Tilskuere, blandt hvilke de uanseligt brunklædte Hunner giver 

 deres Bifald lydeligt tilkende efter hver enkelt Optræden. Andre 

 Fugle er gaaet et Skridt videre, idet begge Køn deltager i Ballet. 

 Navnlig Tranernes (GruidæJ Dans anses for at være saa bekendt, 

 at den er bleven et Ordsprog; ogsaa ved en sydamerikansk Vand- 

 rikses (Armides ypacaha) og ved Jassanas (Jacana jacana) Par- 

 ringsdanse tager begge Køn Del i Lystigheden. 



Blandt Krybdyr er Dans endnu ikke bemærket; men de Iagt- 

 tagelser, der foreligger af deres Parringslege, er saa faa og til- 

 fældige, at det ikke er muligt at danne sig noget virkeligt Bil- 

 lede af, hvad der i saa Henseende foregaar hos disse Dyr. Hvis 

 nogle af de mange Øgler, som man efterhaanden har opdaget 

 formaar at bevæge sig paa Bagbenene alene (Fig. 70 og 71), ogsaa 

 skulde forlyste sig ved Dans, saa vilde dette ikke klinge helt 

 usandsynligt. Efter Hilzheimer skal der hos Havskildpadder 

 forekomme Elskovslege, der minder om Fuglenes. Dette lyder 

 straks forbavsende; men naar man hører, at Brehm sammen- 

 ligner deres Svømmefærdighed og vidunderlige Bevægelighed i 

 Vandet med store Rovfugles, naar disse tumler sig i Luften, da 

 bliver det let forstaaeligt. Særligt Rovfuglene udfører jo netop 

 under Parringstiden deres mest pragtfulde Flyvekunster. 



Man mærker hgesom Rytmen af store Samklange i de sekun- 

 dære Kønskarakterers Udfoldelse hos Krybdyr og Fugle, rime- 

 ligvis begrundet i deres ensartede Hjærnebygning, medens Patte- 

 dyrenes synes at bevæge sig i andre Tonearter. 



De fleste Fugle lever parvis, men den største Del af Hønse- 

 fuglene (Galli) er dog polygame, medens f. Eks. de egentlige Gøge 

 (CuciilidæJ driver Parring i Flæng. Hos Krybdyrene er den sid- 

 ste Form den almindehgste, men nøjagtige Undersøgelser særlig 

 vedrørende dette Punkt findes saa godt som ikke. I den nyeste 



