148 



man afdækker den. Nilkrokodillens Æg nedgraves derimod i 

 tørt Sand og udruges ved Solvarme. 



Mærkeligt nok træffes den samme Form for Udrugning og- 

 saa hos Fugle. Saaledes skal Krokodilvogteren (Pluvianus ægyp- 

 ticiisj om Dagen nedgrave sine Æg i Sandet og kun ruge om 

 Natten. Rey siger rigtignok, at den graver dem 10 — 12 cm ned 

 for at beskytte dem mod Solvarmen, der paa Sandet kan stige 

 til 60^ C. Muligvis er Grunden til, at Strudsen undertiden ned- 

 graver sine Æg, af lignende Art. Men at Tallegallahønsene 

 (Megapodiidæ) ganske har opgivet den direkte Rugning, synes 

 utvivlsomt. Hammerhønen (Megacephalum mako) paa Celebes 

 laver ifølge Wallace en Grube i Kystens Sand, lægger deri 

 efterhaanden sine Æg og tildækker disse. Fuglen bekymrer sig 

 ikke mere derom, men lader Solvarmen besørge Resten. Un- 

 gerne graver sig selv ud af Sandet og løber straks ind i Skoven. 

 Sara sin har ogsaa set dem benytte Sandet ved de varme Kil- 

 der eller Vulkanerne i samme Øjemed. Der findes ligelydende 

 Beretninger om andre Arter (Megapodiiis wallacei og M. brench- 

 leyij fra andre Øer. Et noget ændret Stadium af denne Ud- 

 klækningsmaade repræsenteres af den sydaustralske Termometer- 

 fugl (Lipoa ocellataj, der kaldes saaledes, fordi den forstaar at 

 regulere Temperaturen i sin selvlavede Rugehøj, der bestaar af 

 Sand og gærende Plantestoffer. Den anvender baade Sol- og 

 Gæringsvarme til Klækningen, alt eftersom Vejret er. En tredje 

 Rugningsmaade er ejendommelig for Tallegallahønsene i Nord- 

 australien og Nyguinea. De laver af forskellige Plantestoffer en 

 flere Meter høj Hob, som staar i den tætte Underskov, hvor den 

 ikke kan beskinnes af Solen. Disse Fugle benytter altsaa ude- 

 lukkende Gæringsvarme til Udrugning af Æggene ganske som 

 Kajman og Alligator, og Hammerhønen forholder sig aldeles 

 som Nilkrokodillen. Naar vi tilmed hører, at Da vi son har 

 udgravet en halv Snes Æg, der tilhørte et stort Firben, af en 

 Tallegallahønes Rugehøj, da kan Krybdyrhgheden i denne Ruge- 

 maade vel næppe drives videre. 



Det synes, som om Naturen her har moret sig med at an- 

 lægge en fiks lille Faldgrube for ubetænksomme Forskere. Ad- 

 skillige er da ogsaa plumpet i den med Glans, — nomina sunt 

 odiosa — idet de fortæller os, at Tallegallahønsenes Udrugning 

 af deres Æg er en direkte Krybdyrarv. Det er imidlertid let at 

 bevise, at dette ikke er Tilfældet. Pycraft har, som tidligere 



