152 



End mere mærkeligt er det, at de Luftsække, der er knyt- 

 tede til Fuglenes Aandedrætsorganer, og som synes særlige for 

 disse, ogsaa har deres Forbilled i Krybdyrlungen. »Ligesom hos 

 Fuglene besidder hver Bronchus [hos Krybdyrene) Ævnen til ved 

 stærk Udvidning af sin Ende at blive til en Luftsæk« (F. Mo- 

 ser). Vi ser i Varanens Lunge (Fig. 180, V), hvorledes Luftrørs- 

 grene baade i øverste og 

 nederste Spids ender i 

 en saadan Udposning, og 

 en Sammenligning med 

 Hønsefostrets Lunge (e) 

 vil vise ganske det sam- 

 me Forhold. Her findes 

 Anlægget tilLuftsækkene 

 netop som Blærer i En- 

 den af Luftrørsgrenene. 

 Det smukke Fotografi i 

 Fig. 181 af en Kamæleon- 

 lunge fremstiller klart, 

 hvad en Krybdyrlunge 

 kan drive det til i Ret- 

 ning af Luftsække. 

 I Slutningen af andet Afsnit blev det paavist, at Flyveøglerne 

 efter al Rimelighed maatte have været i Besiddelse af Luftsække 

 ligesom Fuglene. Ligeledes fremhævedes der det uholdbare i den 

 tidligere Anskuelse, at Fuglenes Luftsække og hule Knogler havde 

 det Formaal at gøre dem lettere under Flugten. Pladsen her til- 

 lader desværre kun en ganske kort Fremstilling af disse interes- 

 sante Organers Virksomhed i Fuglekroppen. 



Enhver har vist iagttaget en Frø, der sidder stille, og maaske 

 vmdret sig over, at man slet ikke ser noget til en Udvidning af 

 Br3^stkassen under Indaandingen. Blot det, at den løse Hud 

 mellem Underkæbens to Grene stadig bevæger sig op og ned, 

 kan man ikke undgaa at lægge Mærke til. Dette er i Virkelig- 

 heden Frøens Aandedrætsbevægelser. Naar nemlig denne Hud 

 sænkes, fyldes Mundhulen med Luft, og idet den løftes, samti- 

 digt med at Munden holdes lukket, drives eller presses denne 

 Luft ned i Lungerne. Det er en primitiv Trykpumpe. De højere 

 Hvirveldyrs Indaanding frembringes derimod ved en Sugning. 

 Hos KrybdjTene bhver Krophulen, og derved Lungerne, skifte- 



Fig. 181. Lunge af Kamæleon {Chamæleo viilgaris) 

 med Luftsækkene, eft. Fotografi af H. G. H er ri n g. 



