194 



Ender. Eksemplarets hele Længde var 20 cm; Halen 6,3 cm, 

 Vingen 14 cm. Tarsen 4 cm, mellemste Taa 1,6 + 0,8 (Kloen) og 

 Bagtaaen 0,7 + 0,7 cm«. 



En videre Betragtning over Fjerdragten skal jeg ikke komme 

 ind paa. 



II. Det vesteuropæiske Træk. 



Jeg skal blot lige som Slutning give en kort Oversigt over 

 Silkehalens Træk, saaledes som det formede sig ned gennem 

 hele Vesteuropa. Ogsaa her kan jeg imidlertid kun lige antyde 

 det vigtigste, idet jeg ellers vil henvise til de forskellige Tids- 

 skrifter, hvis Artikler jeg har sammenfattet for at faa et Hel- 

 hedsindtryk. 



Disse Fagtidsskrifter og Bøger er: 

 »Le Gerfaut«. Revue beige d'ornithologie 4^ année. 



»Faune de Belgique« par le Chevalier G. van Havre. 



»Le Jaseur de Boheme« par Laurent Coofman. 

 »Ornithologisches Jahrbuch«, XXV. Jahrg., Heft. 3—4. 



»tjber das Auftreten des Seidenschwanzes , Bombycilla gar- 

 rula (L.) im Sauerlande auf dem Wanderzuge von 1913/14« 

 von W. Hennemann. 



»Ubersicht des Vogelzuges in Ascania-Nova, Taurien, Siid- 

 russland« von Hermann Grote. 

 »Revue francaise d'ornithologie« 6^ année. 

 »Der ornithologische Beobachter«. Officielles Organ der Schv^ei- 



zer. Gesellschaft fur Vogelkunde und Vogelschutz. »Der Sud- 



zug des Seidenschwanzes im Winter 1913/14« von Karl Daut. 

 »Aqvila«. Zeitschrift fur Ornithologie. 1913. 

 »British Birds«. A monthly illustrated magasine. 1914. 



Fra sine nordlige Ynglepladser (nordlige Norge, Lapland, Fin- 

 land, Rusland og Siberien) begiver Silkehalen sig ved Høsttid 

 langsomt mod Syd. Saa højt oppe som ved Uleåborg findes den 

 kun som Trækfugl. Trækket foregaar sikkert langsomt mod Syd. 



Jeg har for mig liggende et Brev fra Hr. Kunstmaler Kongs - 

 dal, som er af betydelig Interesse, omhandlende Efteraarstræk- 

 ket i Vårmland 1913. Det lyder: 



»Den 12 Oktober om Eftermiddagen ankom der en Flok 

 Sidensvanser paa ca. 50 Stkr. til den Gaard ved Søen, hvor jeg 



