221 



lige undtages Gravanden (Tadorna corniitaj, der holder til ovre 

 i Klitpartiet om Mjølerne, hvor den jo kan finde Fristed for 

 Oversvømmelser. 



M. Klinge saa da heller ikke meget til Ænder i 1910, og dog 

 vil jeg sige, at det var imponerende imod, hvad vi saa. Han 

 saa dog f. Eks. Stokanden (Anas boscasj med Unger eller Æg af 

 hele 9 Kuld, alle mer eller mindre i Nærheden af Sivene; der 

 iagttoges en Flok Stokænder paa c. 30, og der saas nogle Par 

 af Spidsænder (Anas acuta). Vi syntes næsten i 1912, at det var 

 en hel Oplevelse, naar vi saa en And. Vi fandt ganske vist 

 Skalleslugeren (Mergus serrator) rugende paa Adamspold, og en 

 enkelt Stokanderede fandt jeg helt ovre paa Rødsand Hage; en 

 enkelt Anderede fandtes ogsaa ude i nogle Rør paa Fuglepold, men 

 dermed er ogsaa alt sagt, hvad siges kan om Ænder i 1912, og 

 fra dengang skal der endog være Tilbagegang, saa De kan for- 

 staa, der er ikke meget igen. 



Men denne Egn om Adamspold og østlige Del af Skidenbugt 

 er ogsaa de Egne af Halvøen, der er lavest og hurtigst sættes 

 under Vand, saa det er kun rimeligt, at her sker de største Øde- 

 læggelser, hvad jeg nu skal meddele Dem under Omtalen af 

 Maagerne og Ternerne. 



I og for sig skulde man synes, at Livsvilkaarene maatte være 

 blevet meget bedre for Maager og Terner nu end tidligere. Deres 

 Spisekammer er utvivlsomt langt rigere nu i det salte Vand end 

 tidligere i det brakke. Ude paa Sandene ligger nu Blaamusling og 

 Hjertemusling ligefrem i tætte Dynger, og Krabber kravler rundt 

 i det lave Vand, hele Fjorden er blevet som en Opfostringsanstalt 

 for alskens Fisk, særlig for unge Rødspætter, saa der er mere end 

 nok af Æde. Der er ogsaa visse Tegn paa, at der var Mulig- 

 heder for en øget Bestand af disse Fugle, om blot Rugepladserne 

 var sikre mod Oversvømmelse. Se nu f. Eks. Svartbagen 

 (Lams marinas), der jo ikke behøver at tænke paa, hvorledes 

 Yngleforholdene kunde have været, den er blevet en overordent- 

 lig talrig Fugl omkring Tipperne. Mens M. Klinge kun saa 3 — 4 

 Stk., saa vi i 1912 Svartbager næ.sten i hundredvis. De stod al- 

 tid i store Flokke ude paa Sandene, hvor den hede Middagssol 

 ved Spejlinger kunde give dem de mest fantastiske Former og 

 Størrelser. Ja, de var saa talrige, at de næsten var Karakter- 

 fuglen ude paa Sandene. Graa Havmaager (Larus argenia- 

 ius) var langt fra sjældne, og deres sære Gøen hørtes næsten 



