261 



med nærmeste Omegn og paa Stranden, dog mærkede man Ha- 

 vets Nærhed selv i Byen, idet Strandfugle af forskellige Slags saas 

 flyvende over Byen, men ellers var denne særlig Tilholdssted for 

 Smaafuglene. 



Efteraarstrækket var i det Hele og Store forbi, vel saas en 

 enkelt Forstuesvale (Hiruhdo rustica) i de første Dage (indtil 24 

 Oktober), men ellers var Forholdet omtrent, som det holdt sig 

 hele Vinteren. I Smaahaverne i Byens Yderkanter saas Rød- 

 kælken (Erithacus riibeciila) ret hyppigt, snart en solklar Efter- 

 middag, naar den straalende med sit røde Bryst sad mellem de 

 enkelte gulvisne Blade i Frugttræernes Toppe, snart en graataaget 

 Morgen pillende Smaainsekter eller Frø mellem det nedfaldne 

 Løv i Havegangene. Af og til hørtes Jernspurvens (Accentor mo- 

 diilaris) skingrende Pib ind mellem Rødkælkens, men sjældent 

 lod den sig se, og da helst paa klare tørre Dage. Gærdesmutten 

 (Troglodytes parvulusj, Musvitten (Pams major), Blaamejsen {Pa- 

 rus coeruleus) og Sumpmejsen (Pams palustris) viste sig af og til 

 i Haver og Hegn et kort Øjeblik i deres travle Færd. Fugle- 

 kongen (Regnlus cristatus) saas altid i de mange Smaaplantager, 

 hvoraf der er en Del i Omegnen. Et lille Selskab paa 9 Hale- 

 mejser (Acrediila caudata) aflagde 20 Novbr. et kort Besøg i nogle 

 Frugttræer i en lille Baghave til et af de høje Huse inde i Byen, 

 og en Topmejse (Pams cristatus), der i Modsætning hertil var ene, 

 saa jeg ved Fourfeld 23 Marts. Graaspurven (Passer domesticus) er 

 jo uundgaaelig i en By, her saas den i Selskab med Toplærken 

 (Alauda cristata), hvor der var noget at pille paa Gader og Losse- 

 pladser. Toplærken var for øvrigt den Fugl, der, hvor den færde- 

 des, tiltrak sig mest Opmærksomhed, idet den ufortrødent »trillede« 

 henad Gaden, snart pillende lidt for saa i næste Øjeblik at sidde 

 stille, puste sig op og rejse Toppen eller fløjte lidt og saa langsomt 

 flyve et Stykke længere hen og pille videre. Det var mest paa 

 nogle enkelte bestemte Steder, den saas, og kun en lille Familie 

 hvert Sted, alt i alt var der dog ikke saa faa af dem. Skovspurven 

 (Passer montanus), Bogfinken (Fringilla coelebs), Bomlærken (Em- 

 beriza miliaria) og Gulspurven (Emberiza citrinella) traf man bedst 

 bag Bøndergaardene ved Ladeportene eller omkring Stakkene, 

 eller hvor der var nygødede Marker; saadanne Steder kunde de 

 hoppe omkring i hele Flokke; man kunde dog gaa tæt forbi 

 uden at se dem, men stod man stille og iagttog dem lidt, saa 

 man dem smutte om mellem Straa og i Hjulsporene, og det var, 



