38 



ret, hos brachyrhyncus spids. Hvad Fjerdragten angaar henpeges 

 paa, at brachyrhyncus i det store og hele i Farve mere minder 

 om Graagaasen, Anser fems, end om den i Reglen mørkere 

 segetum (fabalis), og at den ny Gaas nærmest ligner sidstnævnte, 

 idet den særlig mangler de lyst graahlaa Dækfjer paa Vingen, 

 der særkende brachyrhyncus. 



Medens den ny Gaas saaledes uden Vanskelighed lod sig 

 skelne fra brachyrhyncus, var Ligheden med segetum betydelig 

 større; men den skulde dog kunne skelnes fra ogsaa denne — 

 foruden ved den alt nævnte Farveforskel i Næb og Fødder — 

 ved Hovedets og Halsens meget mørkere Farve, især disses ba- 

 geste Del, og ved mørkere brunlige Kanter paa Ryggens og 

 Kropsidernes store Dækfjer. Sushkin giver derefter følgende 

 Diagnose: 



Ab A. brachyrhynco statura majore, rostro longiore et graci- 

 liore, secundariorum tectricibus atro-fuscis, tectricibus carpi dis- 

 eoloribus: ab A. segetum pedibus zonaqve rostri incarnatis distin- 

 guendus. Hab. Ufa, Rossia orientalis. 



De lil Grund for Beskrivelsen liggende Stykker vare alle fra 

 Søen Thoungak i nævnte Distrikt, hvor denne Gaas forekommer 

 paa Træk i store Mængder; med Kikkert kunde Sushkin tydeligt 

 se, at ægte Sædgæs vare faatallige i Forhold til den store Mængde 

 neglectus. Tatarerne og Bashkirerne kendte Gaasen særdeles 

 godt, men de fleste af dem kendte ikke Sædgaasen med dens 

 gule Næb og Ben. Om Gaasens Ynglepladser kunde Sushkin 

 intet oplyse med Sikkerhed. 



Senere har denne ny Gaas været udførligt omtalt i Alphe- 

 raky's Geese of Europe andAsia (London 1905) og desuden 

 i flere russiske Arbejder, til hvilke jeg ikke har haft Adgang. 

 Alpheraky gentager Sushkins Beskrivelse og giver Maalene af 

 Sushkins 8 Stykker, hvoraf et var blevet skænket til Museet i 

 Petrograd og et andet til British Museum; desuden Maal af et 

 ungarsk, et persisk og et Stykke fra Novaja Zemlja; han med- 

 deler, at Gaasen har vist sig at være almindelig paa Gennem- 

 rejse i Ufa Gouvernementet og formoder paa Grund af visse 

 Udtalelser af Cordeaux, at den endog vil kunne træffes om Vin- 

 teren i England. Foruden yderligere Iagttagelser af Sushkin 

 gengives nogle Optegnelser gjorte af den russiske Forsker Buturlin 

 under et Besøg i 1902 paa Kolguev, Waigatsch og Novaja Zemlja; 

 her traf Buturlin de to norske Ornithologer Schaanning og Korén, 



